Справа № 308/3944/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Мацунича М.В. і Фазикош Г.В., з участю секретаря Чічкало М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Холмогорової Лариси Василівни в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 квітня 2023 року (у складі судді Шепетко І.О.) про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Холмогорова Л.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення і стягнення судових витрат (розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи) у порядку ст.ст. 141, 246, 270 ЦПК України в березні 2023 р.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5445 грн. у справі № 308/3944/23.

На обґрунтування указала, що ухвалою суду від 28.02.2023 р., зокрема, було закрито підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей, і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання дітей, призначено справу до судового розгляду, а також роз`єднано позовні вимоги, виділивши позовну вимогу про розірвання шлюбу в самостійне провадження.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2023 р. шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

У судовому засіданні від 20.03.2023 р. представником позивача адвокатом Холмогоровою Л.В., заявлено, що докази понесення витрат, пов`язаних із розглядом справи, буде подано відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Зазначила, що з метою отримання правничої допомоги у даній справі позивачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги від 26 травня 2022 р. б/н із Головою адвокатського об`єднання «Закарпатська обласна колегія адвокатів» - адвокатом Холмогоровою Л.В., за яким позивачу було надано вказану правову допомогу з тих правових питань та у обсягах, обумовлених предметом даних договорів.

Відповідно до Акту приймання-передавання наданих послуг від 20 березня 2023 р. розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає сплаті, складає 5 445 грн. за надану адвокатом правову допомогу (правові послуги), а саме: підготувати для клієнта позовну заяву про розірвання шлюбу та представництво інтересів клієнта при розгляді справи за вказаним позовом в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Позивач оплатила адвокатські послуги згідно з укладеним договором у повному обсязі, а відтак, саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Представник позивача вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є виправданим, оскільки такі витрати були фактичними та неминучими, а їх розмір обґрунтованим, оскільки при розрахунку витрат врахований витрачений адвокатом час, складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, та інші істотні обставини, що підтверджуються доданими доказами на підтвердження понесених витрат.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07 квітня 2023 р. заяву задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Адвокат Холмогорова Л.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким заяву про ухвалення додаткового рішення і стягнення судових витрат задовольнити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є виправданим, оскільки такі витрати були фактичними та неминучими, а їх розмір обґрунтованим, оскільки при розрахунку витрат врахований витрачений адвокатом час, складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, та інші обставини, що підтверджуються доданими доказами на підтвердження понесених витрат.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Турецька Є.А. в інтересах ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Доводи заперечення зводяться до того, що в судовій справі про розірвання шлюбу відбулося одне судове засідання, ОСОБА_2 визнав позовні вимоги, а вказівка про участь в 11 судових засіданнях, і відповідно розрахунок витрат по ним, є зловживанням процесуальними правами.

Розгляд справи відбувався без участі сторін, оскільки як сторона позивача, так і сторона відповідача написали заяви про розгляд справи без їх участі.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що розглянутий судом спір виник із сімейних правовідносин, а саме розірвання шлюбу. Правова регламентація спірних правовідносин є чіткою, національне законодавство у відповідній частині труднощів для розуміння не викликає. Позов був виділений в окреме провадження і розглянутий за одне судове засідання, сторона відповідача не заперечувала проти розірвання шлюбу. Також судом враховано кількість процесуальних документів, підготовлених представником позивача для позовної вимоги про розірвання шлюбу, яка була незначною та не вимагала від адвоката витрат надмірних зусиль для їх підготовки. Таким чином, заявлені до відшкодування 5445 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним зі складністю справи. Відтак, із огляду на незначну складність справи суд, виходячи з критерію пропорційності, визнав, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача, повинен становити 1500 грн.

При цьому суд установив, що 20.03.2023 р. судом першої інстанції ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано.

Як видно з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Холмогоровою Л.В. була подана заява про стягнення судових витрат на виконання вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України 24.03.2023 р.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, 26.05.2022 р. між ОСОБА_1 і Головою адвокатського об`єднання «Закарпатська обласна колегія адвокатів» - адвокатом Холмогоровою Л.В., укладено договір про надання правової допомоги. Згідно з Актом приймання-передавання наданих послуг ОСОБА_1 отримала від адвоката Холмогорової Л.В. правову допомогу (правові послуги), а саме: підготувати для клієнта позовну заяву про розірвання шлюбу та представництво інтересів клієнта при розгляді справи за вказаним позовом в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області загальною вартістю 5445 грн. Згідно з квитанціями № 9278-7514-5534-5346 від 19.08.2022, № 9282-0425-7487-6085 від 21.09.2022 ОСОБА_1 сплачено адвокату Холмогоровій Л.В. 5445 грн. за надання відповідних послуг.

Відповідно до звіту про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 26.05.2022 за надання клієнту правової консультації, підписання договору про надання правової допомоги б/н від 26.05.2022 (предмет договору: підготувати для клієнта позовну заяву про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та представництво інтересів клієнта при розгляді справи за вказаним позовом в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, формування ордеру на надання правової допомоги в Електронному кабінеті адвоката, вивчення та аналіз наданих клієнтом документів, підготовка та подання через канцелярію суду позовної заяви про розірвання шлюбу (27 травня 2022 року), участь адвоката та представництво інтересів клієнта у судових засіданнях під час розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області справи № 308/6412/22 та № 308/3944/23, по справі № 308/6412/22 до розгляду: 24.08.2022 на 09 год. 50 хв.; 21.09.2022 на 10 год. 30 хв.; 20.10.2022 на 10 год. 30 хв.; 03.11.2022 на 14 год. 30 хв.; 29.11.2022 на 14 год. 30 хв.; 16.01.2023 на 09 год. 30 хв.; 02.02.2023 на 10 год. 00 хв.; 13.02.2023 на 14 год. 00 хв.; 27.02.2023 на 15 год. 30 хв.; 28.02.2023 на 10 год. 00 хв.; 20.03.2023 на 14 год. 30 хв. вартість наданих адвокатом Холмогоровою Л.В. послуг становить 5445 грн.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, суд, визначаючи суми відшкодування, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

За правилами частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, належить виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 по справі № 922/1163/18).

Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення в разі зазначення фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Суд наголошує на тому, що для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат не є обов`язковими. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

У випадку встановлення договором фіксованого розміру гонорару оцінку співмірності витрат на професійну правничу допомогу належить надавати з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів у справі, кількості підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, із таких мотивів.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд із урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28 лютого 2023 р. (а.с.25-30) позову вимогу про розірвання шлюбу виділено в самостійне провадження, розгляд справи призначено на 20 березня 2023 р. У судовому засіданні, яке відбулося 20 березня 2023 р., (а.с.32-34) (а.с.35-36) відповідач визнав вимоги та просив розірвати шлюб і того ж дня у справі було ухвалено судове рішення, яким шлюб, укладений між сторонами, розірвано (а.с.38-40).

Як видно з документів, наданих стороною позивача у підтвердження вартості та обсягу наданої правничої допомоги, туди включені послуги, які надавалися за весь період судового провадження, тобто до того моменту коли позовні вимоги про розірвання шлюбу були виділені в самостійне провадження, що очевидно є несправедливим із огляду на те, що інша вимога позивача, а саме про стягнення аліментів, ще перебуває на розгляді в суді, і у випадку її задоволення, сторона позивача так само зможе надати ті самі документи, і просити стягнути таку ж суму у відшкодування правничої допомоги.

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

При зменшенні витрат на правову допомогу, судом враховується: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Матеріали справи свідчать про те, що правова позиція сторони позивача була сталою, і адвокат Холмогорова Л.В. надавала правову допомогу позивачу в цій справі, а тому, відповідно, була обізнана з усіма обставинами цієї справи.

Отже, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 5445 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, не співмірні із складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг, отже їх розмір є необґрунтованими.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Холмогорової Лариси Василівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 квітня 2023 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 14 липня 2023 р.

Судді: