Справа № 127/4058/23
Провадження № 22-ц/801/1227/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 рокуСправа № 127/4058/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2023 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Вохміновою О.С.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Вінницяобленерго» про відшкодування коштів та сплату пені за порушення строків надання послуги з приєднання згідно договору.

Позовна заява мотивована тим, що 03.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено два договори про приєднання до електричних мереж (Ідентифікатор ТУ від 03.11.2021 року № 00001 та Ідентифікатор ТУ від 03.11.2021 року № 00001) та відповідно до двох договорів позивач здійснив оплату в сумі 14559,60 грн. за кожне приєднання.

17.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено два договори про приєднання до електричних мереж (Ідентифікатор ТУ від 17.11.2021 року № 001 та Ідентифікатор ТУ від 17.11.2021 року № 001) та відповідно до двох договорів позивач здійснив оплату в сумі 14559,60 грн. за кожне приєднання.

Відповідач послуги з приєднання не надав, пояснюючи надзвичайною ситуацією в державі.

Позивач вказує, що 23.08.2022 він звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зі скаргою на дії посадових осіб АТ «Вінницяобленерго», на що отримав відповідь про наявність ознак порушення вимог п.п. 26 п.2.2 гл. 2 ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електроенергії.

16.01.2023 позивач звернувся до АТ «Вінницяобленерго» з заявою про повернення коштів та сплату пені за порушення строків надання послуг з приєднання, але станом на 13.02.2023 року відповіді не отримав.

Так, послуга зі стандартного приєднання до електричних мереж за двома договорами від 03.11.2021, оплачена 04.11.2021, і згідно умов договору мала бути надана до 20.12.2021 включно, але підключення відбулось лише 08.06.2022, тобто з запізненням 213 календарних днів. Згідно договору пеня становить 0,1% вартості приєднання за кожен день прострочення, також підлягає поверненню 100% плати за приєднання.

Згідно квитанції сума оплати за одне стандартне підключення становить 14559,60 грн., тоді 0,1% від суми = 14,56 грн. за один прострочений день, тобто 213 календарних днів 3 101,28 (14,56?213 = 3101,28 грн.) та 100% плати за приєднання 14559,60 грн., що разом становить 17660, 88 грн. Сума до повернення за два стандартних підключення за договорами від 04.11.2021 становить 35321,76 грн. Послуга згідно двох договорів від 17.11.2021 року, оплачених 24.11.2021, мала бути надана протягом 45 календарних днів починаючи з наступного робочого дня від дати оплати замовником вартості приєднання, однак була надана лише 06.07.2022 року, тобто, із запізненням на 224 календарних дні.

Згідно договору пеня становить 0,1% вартості приєднання за кожен день прострочення, також підлягає поверненню 100% плати за приєднання. Згідно квитанції сума проплати за одне стандартне підключення становить 14559,60 грн., тоді 0,1% від суми = 14,56 грн. за один прострочений день, тобто за 224 календарних дні 3 261,64 грн. (14,56?224 = 3261,64 грн.) та 100% плати за приєднання 14559,60 грн., що разом становить 17821,04 грн. Сума до повернення за два стандартних підключення за договорами від 24.11.2021 року становить 35642,08 грн.

Отже, загалом за чотири стандартні підключення за договорами, оплаченими 04.11.2021 та 24.11.2021, сума до повернення становить 70963, 64 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2023 року позов було задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача кошти в сумі 70963,64 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду в частині стягнення коштів за сплату пені скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позов частково в цій частині.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідачем не можливо було виконати умови договору, так як в 24 лютого 2022 року Україні був ведений воєнний стан існування форс-мажорних обставин, а тому не уможливлювало виконання договорів у встановлені строки. Тим самим Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними та невідворотними. Згідно п. 5.4 Типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу сторони не несуть відповідальності за невиконання умов цього договору, якщо це спричинено дією обставин непереборної сили. Тому відповідач не погоджується з твердженням позивача про нарахування пені згідно договору укладеного 17.11.2021 за 224 дні та вважає простроченими лише 62 днів в розмірі 902,72 грн (62 х 14,56) та договору укладеного від 03.11.2021 за 213 днів вважає простроченими лише 51 день в розмірі 742,56 грн (51 х 14,56).

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Вінницяобленерго», та рішення залишити без змін і стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що 03.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено два договори про приєднання до електричних мереж (Ідентифікатор ТУ від 03.11.2021 № 00001 та Ідентифікатор ТУ від 03.11.2021 № 00001). На підставі двох договорів позивач ОСОБА_1 04.11.2021 здійснив оплату в сумі по 14 559,60 грн. за кожне приєднання відповідно (а.с. 4, 6).

17.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено два договори про приєднання до електричних мереж (Ідентифікатор ТУ від 17.11.2021 № 001 та Ідентифікатор ТУ від 17.11.2021 № 001). На підставі двох договорів позивач ОСОБА_1 24.11.2021 здійснив оплату в сумі по 14 559,60 грн. за кожне приєднання відповідно (а.с. 3, 5).

За договором від 03.11.2021 (із оплатою 04.11.2021) заяви-приєднання щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:059:0622 та щодо об`єкта за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:059:0624 подані лише 08.06.2022 року (а.с. 9, 10).

За договором від 17.11.2021 (із оплатою 24.11.2021) заяви-приєднання щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:059:0605 та щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:059:0625 подані 06.07.2022 року (а.с. 7, 8).

ОСОБА_1 звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) зі скаргою на дії посадових осіб АТ «Вінницяобленерго» та для роз`яснення їх дій.

Згідно відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, послуга з стандартного приєднання до електричних мереж мала бути надана до 29 січня 2022 року включно. В діях АТ «Вінницяобленерго» вбачаються ознаки порушення вимог підпункту 26 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року № 1470 (а. с. 17-18).

30.01.2023 оскільки підключення так і не відбулося позивач звернувся до АТ «Вінницяобленерго» із заявами про відшкодування коштів та сплату пені за порушення строків надання послуги з приєднання (а.с. 15, 16, 19), однак, відповіді не отримав.

Згідно п.1.1. Типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, цей договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови приєднання замовника до електричних мереж оператора системи розподілу. Цей договір укладається між оператором системи розподілу (виконавець) та змовником послуг з приєднання до електричних мереж (замовник) з урахуванням статей 630, 633, 634 ЦК України шляхом подання заяви про приєднання електроустановки певної потужності відповідно до умов Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2028 № 310 (а.с. 32).

Відповідно до п. 4.1 договору, замовник сплачує попередню оплату на поточний рахунок ОСР у розмірі 100% плати, у випадку відсутності необхідності відведення земельних ділянок під будівництво об`єктів електроенергетики для приєднання його електроустановок, упродовж 20 робочих днів починаючи з наступного робочого дня від дати отримання технічних умов, розрахунку вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунку на сплату плати за приєднання.

П. 5.3 договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язань за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуги з приєднання за кожний день прострочення.

У разі порушення виконавцем послуг умов зобов`язання щодо строків надання послуги з приєднання: у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим договором, більше ніж на 120 календарних днів виконавець послуг зобов`язаний повернути замовнику кошти, отриманні як попередня оплата ( у розмірі 100 % плати, визначеної пунктом 4.1 розділу 4 цього договору) (крім випадків, визначених Кодексом).

Задовольняючи позов та стягуючи пеню за порушення строків надання послуги з приєднання згідно договору, суд першої інстанції виходив із того, що в порушення умов вказаного типового договору відповідач свого зобов`язання щодо строків приєднання до електричних мереж не виконав протягом 45 днів від дня оплати позивачем вказаних послуг. Умови договору не були змінені в частині строків, додаткові угоди не оформлялись. В порушення умов договору та абз. 2 п.4.2.4 гл.4.2 Розділу ІV Кодексу систем розподілу відповідач не повідомив позивача про неможливість виконання умов договору вчасно. В свою чергу, відповідач не довів відсутність своєї вини і те, що вжив всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов`язання. Тому у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання позов підлягає до задоволення.

Вінницький апеляційний суд погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Рішення суду оскаржується відповідачем в частині стягнення пені за порушення строків надання послуги з приєднання згідно договору. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Між сторонами виникли договірні правовідносини з приводу надання послуг.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

У статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Підпунктом 26 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року № 1470 передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: надавати послуги з приєднання електроустановки замовника до системи розподілу електричної енергії з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» за умови дотримання замовником вимог кодексу систем розподілу. Розраховувати плату за приєднання до електричних мереж оператора системи розподілу на підставі методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу, затвердженої НКРЕКП.

За змістом пункту 4.1.1. розділу IV Кодексу систем розподілу, затвердженим становою НКРЕКП № 310 від 14 березня 2018 року передбачено, що цей розділ регулює відносини, що виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників до електричних мереж та під час зміни технічних параметрів електроустановок замовників.

Пунктом 4.1.2. Кодексу передбачено, що оператор системи розподілу (надалі ОСР) має право відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу. Вказана норма кореспондується з положеннями пункту 1 статті 21 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 4.2.1. Кодексу передбачено, що ОСР надає послугу зі стандартного приєднання відповідно до умов договору про стандартне приєднання.

Відповідно до Положень ст. 10 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у відносинах із суб`єктами електроенергетики належить погодження питань розміщення на підпорядкованій їм території об`єктів електроенергетики виходячи з інтересів територіальної громади.

Пунктом 4.2.4. Кодексу визначено, що строк надання послуги зі стандартного приєднання для електроустановок замовника першого ступеня потужності становить 20 календарних днів від дати оплати замовником ОСР вартості приєднання відповідно до договору про приєднання. Для електроустановок замовника другого ступеня потужності цей строк становить 30 календарних днів від дати оплати замовником ОСР вартості приєднання відповідно до договору про приєднання. Інший строк виконання зазначених заходів погоджується із замовником у договорі про приєднання з посиланням на вимоги нормативних документів, що визначають строки проектування та будівництва, або з інших причин, погоджених сторонами договору про приєднання.

У разі необхідності збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання через затримку здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики (затримка в погодженні власника (власників) або користувача (користувачів) земельної ділянки (земельних ділянок) ОСР не пізніше ніж за 10 календарних днів до закінчення строку надання послуги з приєднання письмово (або в спосіб узгоджений із замовником) повідомляє замовника про збільшення строку проектування на не більше, ніж 30 календарних днів (з наданням документального підтвердження причин виникнення затримки). У разі неможливості здійснення ОСР в зазначені строки заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики (із причин, не залежних від ОСР), пеня за порушення строків виконання зобов`язання за договором про приєднання на строк здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики не сплачується, а плата за приєднання не підлягає зменшенню.

ОСР зобов`язаний, а замовник має право здійснювати усі можливі заходи в межах чинного законодавства з метою вирішення питання щодо відведення в установленому порядку земельних ділянок для розміщення об`єктів електроенергетики, у тому числі, направлення відповідних листів до органів місцевого самоврядування та контролюючих органів, ініціювання проведення узгоджувальних нарад та робочих зустрічей в органах місцевого самоврядування за участю замовника (уповноваженого представника замовника) тощо з метою максимального прискорення здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики.

Після завершення здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики продовжується перебіг строку надання послуги з приєднання, встановленого умовами договору про приєднання, про що ОСР інформує замовника.

Відповідно до п. 4.2.5. Кодексу систем розподілу, у випадку отримання послуги з приєднання до електричних мереж з порушенням вимог, встановлених пунктом 4.2.4. цієї глави (у разі перевищення строку надання послуги з приєднання), замовник має право звернутися до ОСР із заявою про відшкодування коштів та сплати пені за порушення строків надання послуги з приєднання за типовою формою, наведеною в додатку 7 до цього Кодексу (далі - заява про відшкодування). У разі отримання від замовника заяви про відшкодування ОСР зобов`язаний протягом 15 робочих днів надати замовнику відповідну компенсацію або обґрунтовану відмову (з наданням підтверджуючих документів). У випадку недосягнення згоди між сторонами договору про приєднання шляхом переговорів щодо компенсації та пені замовник має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до умов п. 5.3 типового договору укладеного між сторонами про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу за порушення строків виконання зобов`язань за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуги з приєднання за кожний день прострочення (а. с. 32).

Цивільно-правова відповідальність це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або на законі, та, які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконання обов`язку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обов`язку. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно до частин першої, третьої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

На підставі наданих сторонами доказів та у відповідності із встановленими фактичними обставинами справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено відсутність його вини у простроченні виконання договірних зобов`язань, а тому є законні підстави для притягнення останнього до цивільно-правової відповідальності перед позивачем.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції введення воєнного стану на території України та як наслідок засвідчення форс-мажорних обставини Торгово-промисловою палатою України, апеляційним судом відхиляються враховуючи наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 905/857/19 (провадження № 12-56гс21) зазначила, що «Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина перша статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Тобто єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань це сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

З огляду на викладене, висновок Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року не є належним доказом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору) у справі та не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Судом враховується також той факт, що відповідачем умови договору про приєднання було порушено до введення воєнного стану на території України, оскільки послуга з стандартного приєднання до електричних мереж мала бути надана до 29 січня 2022 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач здійснив підключення за договором від 03.11.2021 про приєднання до електричних мереж лише 08.06.2022, тобто з запізненням у 213 календарних дні; та за договором від 17.11.2021 про приєднання до електричних мереж лише 06.07.2022, тобто з запізненням у 224 календарних дні, а тому у зв`язку з порушенням зобов`язань підлягає стягненню пеня у визначеному пунктом 5.3 Типового договору розмірі 0,1 відсотка вартості послуги з приєднання за кожен день прострочення.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Позивач надав суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження заявлених ним вимог, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття обґрунтованого та вмотивованого рішення, яке і було ухвалене судом першої інстанції.

За таких обставин, наведені в апеляційній скарзі доводи з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про часткове задоволення позову.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дана цивільна справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.

Керуючись ст. ст. ст.367, 374, 375, 381-384, ч.3 ст. 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 липня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало