Ухвала

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 456/1109/20

провадження № 61-9861ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця», на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у цивільній справі за скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» на неправомірні дії, рішення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» звернулося до суду із скаргою на неправомірні дії, рішення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Заявник зазначав, що на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області 28 березня 2022 року видано виконавчі листи № 456/1109/20 про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 1 382 151,69 грн та судових витрат у розмірі 45 985,44 грн, які пред`явлено до примусового виконання у відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановами відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23 травня 2022 року відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на виконання виконавчих листів Стрийського міськрайонного суду Львівської області

від 28 березня 2022 року № 456/1109/20.

31 травня 2022 року на виконання платіжної вимоги № НОМЕР_4/1 від 25 травня 2022 року відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в примусовому порядку з рахунку АТ «Укрзалізниця» було списано грошові кошти у розмірі

1 571 754,54 грн.

Заявник зазначав, що постанови про відкриття виконавчих проваджень

№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, інші постанови/процесуальні документи, що могли бути винесені в рамках зазначених виконавчих проваджень, на адресу

AT «Укрзалізниця» чи філії «Стрийський вагоноремонтний завод»

АТ «Українська залізниця» не надходили.

Посилався на те, що постанови про відкриття виконавчих проваджень

від 23 травня 2022 року, що винесені в рамках виконавчих проваджень

№ АСВП НОМЕР_1 і НОМЕР_2 є незаконними та такими, що прийняті виконавцем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, з огляду на те, що, виходячи із суми стягнення, виконання цих виконавчих листів не підвідомче зазначеному вище відділу державної виконавчої служби.

Ураховуючи наведене, АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» просило суд: визнати незаконними та скасувати постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчих проваджень від 23 травня 2022 року АСВП № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1; визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виставлення та направлення в банківські установи платіжної вимоги від 25 травня 2022 року № НОМЕР_4/1 про примусове списання грошових коштів з рахунків АТ «Українська залізниця» в сумі 1 571 754,54 грн та усунути порушення шляхом зобов`язання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відізвати платіжні вимоги із банківських установ.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 02 травня 2023 року, в задоволені скарги АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходили із того, що виконавцем правомірно прийнято до виконання виконавчі листи у справі 456/1109/20, оскільки у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на момент звернення ОСОБА_1 перебували два зведених виконавчих провадження відносно боржника АТ «Укрзалізниця», а сам факт зупинення виконавчих проваджень не впливає на відкриття провадження відносно того ж боржника.

27 червня 2023 року АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року, скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

На обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, заявник зазначає, що копію постанови апеляційного суду він не отримував, а з її повним текстом ознайомився після опублікування його 31 травня

2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ураховуючи дату опублікування оскарженої постанови суду апеляційної інстанції у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також подання заявником касаційної скарги у межах тридцятиденного строку з такої дати, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для поновлення АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» строку на касаційне оскарження відповідно до положень частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на порушення порядку пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 456/1109/20, не підвідомчість таких виконавчих документів відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та необхідність виконання виконавчих листів у Печерському відділі державної виконавчої служби, за місцезнаходження юридичної особи-боржника, на виконанні якого перебуває більше 400 виконавчих проваджень.

Зосереджує увагу на тому, що наявні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на час пред`явлення до виконання виконавчих листів № 456/1109/20 інші виконавчі провадження були зупинені, постанова про відновлення зведеного виконавчого провадження станом на 23 травня 2022 року була відсутня.

Додатково посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині долучення до матеріалів справи копій матеріалів виконавчого провадження, не завірених належним чином.

Вивчивши касаційну скаргу, колегія судів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5

від 02 квітня 2012 року, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України; відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 4 розділу І зазначеної Інструкції, відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада правосуддя, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи, а також розташовані у місті Києві територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті або двадцять п`ять та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті, якщо місцем виконання рішення є місто Київ.

Відповідно пункту 3 розділу 3 Інструкції, стягувач може пред`явити до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виконавчий документ, сума зобов`язання за яким не підвідомча відповідному відділу примусового виконання рішень, у разі якщо на виконанні у цьому відділі перебуває виконавче провадження (зведене виконавче провадження) про стягнення коштів з боржника, визначеного цим виконавчим документом. У разі якщо на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження, виконавчий документ про стягнення коштів з боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, може бути пред`явлений до цього відділу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Встановивши, що стягувач ОСОБА_1 пред`явила виконавчі листи до виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконанні у якому перебувало два відкритих зведених виконавчих провадження ЗВП № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 відносно боржника АТ «Укрзалізниця», суди попередніх інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для висновку про протиправність прийняття їх до виконання.

Послання касаційної скарги на те, що на час пред`явлення виконавчих листів Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року № 456/1109/20 відкриті у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зведені виконавчі провадження ЗВП № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 були зупинені, не свідчить про наявність у державного виконавця правових підстав для повернення стягувачеві виконавчого документа.

Здійснення державним виконавцем дій з примусового виконання судового рішення, яке набрало законної сили та виконання якого не зупинено в установленому законом порядку, в тому числі шляхом списання коштів з рахунку боржника, не свідчить про порушення державним виконавцем його прав.

Виконання боржником зазначеного судового рішення поза межами відкритих у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчих проваджень не встановлено та заявником не доводиться в межах вимог скарги щодо відкликання платіжних вимог державного виконавця.

Ураховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли достатньо обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги

АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» на неправомірні дії, рішення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відкриття та здійснення виконавчих дій з виконання виконавчих листів Стрийського міськрайонного суду Львівської області

від 28 березня 2022 року № 456/1109/20.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не виявлено порушення судами норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження». Правильність застосуваннясудами першої та апеляційної інстанцій вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга

АТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» АТ «Українська залізниця» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року та постановуЛьвівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року є необґрунтованою, отже у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 390, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у цивільній справі за скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» на неправомірні дії, рішення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович