Справа № 372/1704/22
Провадження № 2-др/372/19/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Потабенко Л.В.
при секретарі Рябуха О.В.
за участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні встановленим земельним сервітутом для проїзду до садиб,
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2023 р. позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні встановленим земельним сервітутом для проїзду до садиб задоволено частково. Вирішено усунути перешкоди у користуванні власником земельної ділянки

ОСОБА_3 розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0103, площею 0,0374 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області

від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_6 , в межах згідно схеми в додатках №10 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби №3/15, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0103, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-23,48м-5,69м-8,46м-8,48м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 10 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вирішено усунути перешкоди у користуванні власником земельної ділянки

ОСОБА_4 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0029, площею 0,0948 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_6 , в межах згідно схеми в додатках № 14 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/8, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0029, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 5,05м-6,59м-5,97м-13,86м-21,07м-6,18м-4,79м-10,11м-6,01м-26,66м (зображено на схемі в додатку № 14 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вирішено усунути перешкоди у користуванні власником земельної ділянки

ОСОБА_5 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0101, площею 0,0449 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_6 , в межах згідно схеми в додатках №2 висновку експерта №329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/7, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0101, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-6,5м-5,94м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 2 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стягнуто з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4

( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по 1323,20 грн. на кожного.

В задоволенні решті позовних вимог, відмовлено.

23.05.2023 року адвокатом Кіян А.В. в інтересах позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подано заяву про відшкодування понесених позивачами судових витрат на правову допомогу адвокатів, на підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивачами до матеріалів справи долучено Акти приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.05.2023 р. за вказаними договорами, а також рахунок фактуру № АО-0013, рахунок фактуру № АО-0014, рахунок фактуру № АО-0015 від 18.05.2023 року, в поданій заяві вказував на те, що всі дії, вчинені представниками позивачів в межах розгляду цивільної справи № 372/1704/22, є правничою допомогою в розумінні вимог закону, в межах саме даної цивільної справи, витрати на професійну правничу допомогу адвокатів підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 у розмірі 94 037,37 грн, на користь позивача ОСОБА_4 у розмірі 45 137,93 грн, на користь позивача ОСОБА_5 у розмірі 45 137,93 грн.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача Демидова Т.М. щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу заперечила, вважає вимоги необґрунтованими, безпідставними, та просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених у поданих до суду поясненнях, та врахувати її клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку дії, бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічнийправовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц,постановахВерховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснювалося адвокатами Кіяном А.В. та Федьком Т.В., відповідно до договорів про надання правової допомоги № 22/11-01 від 22.11.2021 р., № 22/11-02 від 22.11.2021 р., № 22/11-03 від 22.11.2021 р., укладених із Адвокатським об`єднанням «Лавринович і Партнери», та на підставі ордерів на надання правничої (правової) допомоги) серії АА № 1208132, серії АА № 1208134, серії АА № 1208131 виданих 07.04.2022 р. на ім`я адвоката Кіян А.В., ордерів серії АІ № 1370233, серії АІ № 1370237, серії АІ № 1370235 виданих 28.03.2023 р. на ім`я адвоката Федько Т.В.

У договорах про надання правової допомоги № 22/11-01 від 22.11.2021 р., № 22/11-02 від 22.11.2021 р., № 22/11-03 від 22.11.2021 р. сторони визначили погодинні ставки за правову допомогу, у зв`язку із чим позивачами долучено погодинні Звіти від 18.05.2023 р. про надання правової допомоги за договорами № 22/11-01 від 22.11.2021 р., № 22/11-02 від 22.11.2021 р., № 22/11-03 від 22.11.2021 р. щодо відпрацьованого часу та обсягу наданих адвокатами послуг і виконаних робіт, які прийняті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу надану адвокатами Кіян А.В. та Федько Т.В. позивачами до матеріалів справи долучено Акти приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.05.2023 р. за вказаними договорами, а також рахунок фактуру № АО-0013, рахунок фактуру № АО-0014, рахунок фактуру № АО-0015 від 18.05.2023 р.

Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Суд також вважає необхідним зазначити, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого фіксованого розміру погодинних ставок адвокатів сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми погодинних ставок адвокатів зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановахОб`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

15 червня 2023 року представником відповідача до суду було подано заяву, про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зазначені у заяві представника позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу є завищеними.

Беручи до уваги складність справи, обсяг та час необхідний для виконання адвокатами, які надавали професійну правничу допомогу позивачам робіт, обсяг фактично виконаної роботи, суд дійшов висновку про доведеність понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10.000 грн. на користь кожного з позивачів, оскільки понесені витрати на професійну правничу допомогу суд вважає співмірними зі складністю цієї справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні встановленим земельним сервітутом для проїзду до садиб, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 10 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 10 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 10 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Потабенко