Справа № 308/8534/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Шовак А.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особи на стороні відповідача: приватний нотаріус Пономарьова Дар`я Володимирівна, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі - продажу, скасування рішення про державну реєстрацію

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особи на стороні відповідача: приватний нотаріус Пономарьова Дар`я Володимирівна, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі - продажу, скасування рішення про державну реєстрацію.

25.05.2023 року разом з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яку мотивовано тим, що 18 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та дружиною її сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у м. Ужгороді укладено споживчий кредитний договір №0 на суму позики у розмірі 31000 (тридцять одна тисяча) доларів США з поверненням кредиту у повному обсязі в термін не пізніше 18 квітня 2018 р. Для забезпечення кредитного договору №0 від 18 квітня 2008 р. того ж дня між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладено: з її сином, ОСОБА_2 , договір поруки №1 ; із заявницею договір іпотеки №0, за яким остання іпотекодержателю передає в іпотеку земельну ділянку, межі якої визначено на місцевості та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить мені на праві власності, на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №545287, виданого 07.03.2008 року Ужгородською міською радою, на підставі договору дарування земельної ділянки посвідченого 12.02.2008 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. за реєстром №563, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером -201, і немає договірних змін, строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких така, як іпотекодавець отримала право власності на предмет іпотеки. Площа земельної ділянки 0,0897 гектара, кадастровий номер :46:003:0097, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 21 вересня 2010 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в справі № 2п-1965/10 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як поручителя, про стягнення за споживчим кредитним договором №0 від 18 квітня 2008 року заборгованості на загальну суму всього кредиту в розмірі 265740 грн. 97 коп., у зв`язку із тим, що строк повернення кредиту було визнано таким, що настав. В подальшому на її адресу надійшло повідомлення №12-22/7004 від 29.02.2012 р. про відступлення прав вимог за кредитним договором або договором про відкриття та використання картрахунку згідно з яким AT «УкрСиббанк» повідомляє її про відступлення прав вимоги заборгованості за Кредитним договором №0 від 18 квітня 2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та банком, по якому вона являється майновим поручителем на підставі договору №6594 від 18.04.08 р. Право вимоги за кредитним договором відступлені банком ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ з місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Договору факторингу №2 від 13.02.2012 р. В кінці 2022 року та на початку 2023 року заявниця помітила, що на її земельну ділянку кадастровий номер :46:003:0097 приходять невідомі їй та підозрілі особи, які її повністю ігнорували та на запитання, що вони роблять на її земельній ділянці поводились досить агресивно і відмовлялись надавати відповідь. З метою з`ясувати всі обставини вона 27.03.2023 році звернулась до нотаріуса, з метою отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відносно моєї земельної ділянки за кадастровим номером :46:003:0097 за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниці за №327096743 видано інформаційну довідку, що 30.10.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, м. Київ Пономарьова Дарія Володимирівна внесла запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкриттям розділу), індексний номер: 54882320 від 30.10.2020 20:18:32 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2112, виданий 30.10.2020, видавник: ОСОБА_4 , ПН Київського МНО; відомості з ДЗК, серія та номер: 25005294, видавник: Державний земельний кадастр, де вказано невідому їй особу покупцем і власником моєї земельної ділянки - ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В силу положень ст. 153 ЦПК України судом розглянуто дану заяву про забезпечення позову, яку подано разом з позовною заявою, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 150 ЦПК України встановлено види забезпечення позову шляхом:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення. У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, а також належних доказів того, що майно, на яке заявниця просить накласти арешт, належало заявниці. В той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що не обмежує заявника у праві звернутись з обґрунтованою заявою про забезпечення позову до суду протягом розгляду цивільної справи, з урахуванням положень ч.2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особи на стороні відповідача: приватний нотаріус Пономарьова Дар`я Володимирівна, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі - продажу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда