Справа № 359/4147/23
Провадження № 2/359/1698/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м.Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

04.05.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області електронною поштою надійшла вище зазначена позовна заява.

Згідно інформації виконавчого комітету Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, яка надійшла на адресу суду електронною поштою 17.05.2023, місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.11.2018 року по теперішній час.

Ухвалою від 18 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Вищезазначену ухвалу суду направлено на електронну адресу позивача, вказану в позовній заяві, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Отже, направлення вказаної ухвали суду на електронну адресу позивача, є належним повідомленням.

Позивачем, у визначений строк та станом на 20.07.2023 року, зазначені в ухвалі недоліки не усунені, та відповідно клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків пред`явленого позову, відповідно до ст.127 ЦПК України, суду не подано.

Одночасно, слід зауважити, що відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі Смірнова проти України).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, слід врахувати рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких ЄСПЛ вкотре було підкреслено, що право на суд не є абсолютним та вказано, що "якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити перетворити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним".

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження ,та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Тобто, зазначаючи в заяві свою електронну адресу позивач мав усвідомлювати, що на вказану адресу судом буде здійснюватися направлення кореспонденції, та відповідно був зобов`язаний здійснити всі залежні від нього заходи з метою належного її отримання.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, оскільки ухвала про залишення без руху позовної заяви, позивачем не виконана, позовну заяву слід вважати не поданою та повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю. Семенюта