Справа № 158/1231/23
Провадження № 2/0158/292/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2023 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи) в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 26.02.2000 року Боголюбською сільською радою Луцького району Волинської області, за актовим записом №03.
Від даного шлюбу у подружжя народилося троє дітей дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними фактично припинились, спільного господарства вони не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на утримання не надає. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, примирення не можливе.
З огляду на наведене, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім того, просить стягувати з позивача на її користь кошти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, та відповідно до досягнення однією дитиною повноліття, та закінчення навчання або досягнення двадцяти трьох років другою дитиною. Судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.04.2023 року по даній справі було відкрито спрощене позовне провадження, надано строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
На підставі ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у встановлений строк відзив на позов не подав.
Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26.02.2000 року Боголюбською сільською радою Луцького району Волинської області, за актовим записом №03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 26.02.2000 року /а.с.16/.
Як вбачається із копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 17.04.2013 року, серії НОМЕР_3 від 11.07.2003 року, у подружжя народилися діти - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.17-19/.
Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Судом установлено, що позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.
Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.
Крім того, судом встановлено, що діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають разом з матір`ю, позивачкою по справі. Домовленості між сторонами щодо розміру аліментів на утримання дитини не досягнуто.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштуватися чи заборону працювати у зв`язку із захворюванням, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей.
Суд звертає увагу на те, що надання неповнолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька, та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.
Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей.
Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у частці в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, суд виходить з таких норм права.
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, пунктом 2 частини 1 зазначеної статті визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.
Частиною другої статті 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У судовому засіданні встановлено, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вирішення спору є повнолітнім та навчається на ІІ курсі денного відділення Луцького вищого професійного училища будівництва та архітектури третього атестаційного рівня, що стверджується довідкою № 57 від 16.02.2023 року /а.с. 14/.
Тобто, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув повноліття та не досяг віку 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням.
Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов про стягнення аліментів на час навчання підлягає задоволенню.
Визначаючи розмір аліментів, судом враховується також те, що повнолітній ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися він не має змоги у зв`язку з навчанням, матеріальне становище матері, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.
З врахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, у частці у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітнього сина, виходячи із засад розумності та справедливості.
При цьому, суд зауважує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Cуд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків обов`язку по утриманню дітей.
Суд вважає, що сума стягуваних аліментів відповідає інтересам та потребам дітей. Розмір стягуваних аліментів не є надмірним, а є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
З врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1073,60 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.
Крім того, в користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за вимогу про розірвання шлюбу.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 26.02.2000 року Боголюбською сільською радою Луцького району Волинської області, за актовим записом №03 - розірвати.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову 12.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 12.04.2023 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька