справа № 393/539/21
головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
провадження № 22-ц/824/2717/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лантуха Ярослава Васильовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк»(правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом та в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк; банк) та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту № 491034048.

Відповідно до умов договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 98 311 грн 47 коп. з кінцевим терміном повернення - 08 вересня 2022 року, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 89 229 грн 46 коп. Натомість, у порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20 серпня 2021 року має заборгованість: 89 811 грн 12 коп. за кредитом та 25 044 грн 03 коп. - за відсотками.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 114 855 грн 15 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» 89 811 грн 12 коп. - заборгованості за наданим кредитом, 25 044 грн 03 коп. - заборгованості за відсотками та 2 270 грн судового збору.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконала передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, у зв`язку з чим має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ «Альфа-Банк», а отже дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Лантух Я.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказані позивачем обставини не відповідають дійсності, оскільки грошові кошти відповідачем не отримувалися і позивачем за цільовим призначенням на погашення кредитної заборгованості за договором № 501072571 не перераховувалися, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дані обставини не дослідив.

Вказував, що 03 жовтня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено оферту про надання кредиту (кредитний договір) № 501072571, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредитні кошти на загальну суму у розмірі 300 000 грн строком до 03 жовтня 2021 року

Після тривалого періоду пандемії короновірусної інфекції відповідач допустила заборгованість по кредиту, у зв`язку із чим 07 вересня 2020 року звернулась до позивача з клопотанням про укладення договору реструктуризації заборгованості, що утворилась за акцептом/офертою № 501072571 у розмірі 98 311 грн 47 коп., через неможливість повністю та своєчасно оплатити суму заборгованості у зв`язку із карантином.

З метою погашення цієї заборгованості 07 вересня 2020 року між сторонами укладено новий договір № 491034048, за яким відповідачу було надано новий кредит для повернення заборгованості за кредитним договором № 501072571 у розмірі 98 311 грн 47коп.

Проте, як з`ясувалося пізніше, позивач свої зобов`язання фактично не виконав, кредитні кошти у розмірі 98 311 грн 47 коп. за договором № 491034048 для погашення заборгованості за кредитним договором № 501072571 не перерахував, відтак зобов`язання відповідача за договором № 491034048 не виникали, а тому позовні вимоги і долучений до позову розрахунок заборгованості вважає безпідставними.

Крім цього, оскільки позивачем не було перераховано грошові кошти за кредитним договором № 491034048 для погашення заборгованості за кредитним договором № 501072571, позивач продовжував нараховувати заборгованість за кредитним договором № 501072571 і в подальшому 30 червня 2022 року звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором №501072571 (справа №393/265/22) перебуває у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Вказані обставини свідчать про безпідставність позовних вимог у цій справі, оскільки звернення позивачем до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості фактично підтверджує, що кошти на рахунок відповідача для погашення заборгованості за кредитним договором № 501072571, які мали бути перераховані в рамках укладеного з цією метою нового кредитного договору №491034048, перераховані відповідачу не були, відтак заборгованість не виникла, і відповідно, правові підстави для задоволення даного позову відсутні.

Крім того, зазначає, що невиконання позивачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №491034048 та незаконність оскаржуваного рішення підтверджується також розрахунком заборгованості за кредитним договором № 501072571, де вбачається відсутність транзакції коштів у розмірі 98 311 грн 47 коп., які мали бути перераховані позивачем відповідно до умов договору № 491034048.

Таким чином, на думку заявника апеляційної скарги, позивач не довів факт одержання відповідачем грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 491034048, а долучені позивачем до матеріалів цієї справи документи, не є належними і допустимими доказами.

З огляду на вказані обставин справи вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив формалізм при вирішенні справи, не врахував цільове призначення та мету укладеного кредитного договору № 491034048, не перевірив факт надання кредитних коштів відповідачу, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Позивач, у визначений ухвалою суду строк, не скористався процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення судуу справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК Українивизначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

З огляду на норми частини 1 статті 1054 ЦК України, колегія апеляційного суду вважає, що у спірних правовідносинах банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб.

Судом встановлено, що 07 вересня 2020 року між АТ «Альфа-Банк та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту № 491034048.

18 серпня 2022 року відбулась зміна найменування позивача з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» без зміни організаційно-правової форми, що вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З огляду на викладене, АТ «Сенс Банк» необхідно залучити до участі як правонаступника прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» у цій справі.

Відповідно до оферти на укладання угоди про надання кредиту № 491034048 від 07 вересня 2020 року відповідач просила банк надати кредит для повернення заборгованості у розмірі 98 311 грн 47 коп. за кредитним договором № 501072571 від 03 жовтня 2018 року шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, відсоткова ставка за користування кредитом 39,9 %, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту 08 вересня 2022 року (а.с. 25-27).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (частина 2 стаття 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у розмірі 98 311 грн 47 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку від 20 серпня 2021 року (а.с. 20-24).

З огляду на норми частини 1 статті 1054 ЦК України, колегія апеляційного суду вважає, що у спірних правовідносинах позичальник має довести відсутність заборгованості у зв`язку з належним виконанням зобов`язання щодо повернення грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі більшому ніж це зазначено позивачем у розрахунку заборгованості.

Розрахунку заборгованості, що спростовує розмір заборгованості, визначений позивачем, - відповідачем також не наданий не наданий.

Враховуючи положення п.п. 3,6 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 41 Закону України «Про Національний банк Україні», ч.ч. 1, 2 статті 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.п. 2.1.1, п.5.1., п.5.4., п.5.6., Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566 (зі змінами та доповненнями), виписка з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійсненні протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Отже, банківські виписки є належним доказом підтвердженням операцій за кредитом (правова позиція викладена в Постанові ВГСУ від 06 квітня 2017 року у справі №905/2009/15).

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду встановила, що упорушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 20 серпня 2021 року має заборгованість у розмірі 114 855 грн 15 коп.: 89 811 грн 12 коп. - за кредитом; 25 044 грн 03 коп. - за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 19), випискою по особовому рахунку від 20 серпня 2021 року (а.с. 20-24).

Отже, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про навність підстав для стягнення заборгованості у вказаному розмірі.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд Києво-Святошинським районним судом Київської області справа №393/265/22 про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Як вбачається з рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року у справі № 393/265/22, судом встановлено, що 03 жовтня 2018 року АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501072571.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 300 000 грн, кінцевий термін повернення кредиту - 03 жовтня 2021 року.

18 серпня 2022 року відбулась зміна найменування позивача з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» без зміни організаційно-правової форми, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з розрахунку заборгованості за договором №501072571 станом на 10 червня 2022 року має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 106 971 грн 86 коп., а саме 67 134 грн 95 коп. - за кредитом; 2 336 грн 91 коп. - по відсотках, 37 500 грн по комісії.

07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до позивача з клопотанням про укладення договору реструктуризації заборгованості, що утворилась за акцептом/офертою №501072571 у розмірі 98 311 грн 47 коп. через неможливість оплатити суму заборгованості повністю та своєчасно у зв`язку з карантином.

Того ж дня, між сторонами укладено новий договір за № 491034048 за яким відповідачу було надано новий кредит для повернення заборгованості за кредитним договором № 501072571 у розмірі 98 311 грн 47 коп.

За умовами договору № 491034048 кредит надавався для повернення заборгованості за кредитним договором № 501072571 у розмірі 98 311 грн 47 коп. Як вбачається з листа № 18659-23.1-6/6 від 03 березня 2021 року АТ «Альфа банк», 08 вересня 2020 року кошти у сумі 98 311 грн 47 коп. були перераховані на рахунок НОМЕР_2 , в результаті чого кредитний договір № 501072571 було закрито.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року у справі № 393/265/22 відмовлено у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501072571 від 03 жовтня 2018 року та набрало законної сили.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Залучити Акціонерне товариство «Сенс Банк» до участі як правонаступника прав та обов`язків Акціонерного товариства «Альфа-Банк»у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Лантуха Ярослава Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська