єдиний унікальний номер справи 546/665/23
номер провадження 2-о/546/25/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі

секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Казакова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №546/665/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Решетилівська міська рада Полтавської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

15.06.2023 заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю, не менше 5 років до часу відкриття спадщини, з його співмешканкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що з вересня 1986 року до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , вони проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина, у будинку АДРЕСА_1 . Весь цей час мали спільний бюджет та витрати, купували майно в інтересах сім`ї, вели спільне господарство, повністю реалізували права та обов`язки подружжя, але шлюб не реєстрували. Після смерті заявник здійснив поховання ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,40 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV №045427, на підставі розпорядження голови Решетилівської райдержадміністрації від 10.11.1998, № 383), що розташована на території Малобакайської сільської ради.

30.05.2023 заявник звернувся до Решетилівської державної нотаріальної контори з проханням видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 Під час звернення до нотаріуса було встановлено, що у Решетилівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після померлої ОСОБА_2 за №296/2021. Заяви від інших спадкоємців та претензії від кредиторів не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Заяву про прийняття спадщини було подано заявником на підставі того, що він зі спадкодавцем проживав однією сім`єю більше п`яти років до дня її смерті. Нотаріус проаналізувавши подані документи дійшов висновку, що на даний момент відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання заявника однією сім`єю з ОСОБА_2 більше 5 років. Заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підстав для спадкування.

Для належного оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник змушений звернутись до суду з даною заявою, оскільки факт постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років має юридичне значення для визначення підстав та черги спадкування, та потребує доведення в судовому порядку.

Ухвалою суду від 20.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження.

У судове засідання, призначене на 20.07.2023 з`явилися заявник ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Казаков Олег Анатолійович, свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Представник заінтересованої особи Решетилівської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, 20.07.2023 подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без участі представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.28).

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Додатково суду пояснив, що з вересня 1986 року і до дня смерті ОСОБА_2 проживав разом з останньою в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Разом почали жити ще до того, як зареєстрували їх у будинку у квітні місяці. Шлюб офіційно не реєстрували, але жили разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали витрати на придбання майна в інтересах їх сім`ї, мали взаємні права і обов`язки як подружжя. Спільних дітей не мали. ОСОБА_2 мала доньку ОСОБА_6 , яка деякий час проживала разом з ними. Приблизно у 1992 році ОСОБА_7 переїхала жити до свого рідного батька, який проживав у російській федерації. Родинних відносин ОСОБА_7 з матір`ю після від`їзду до батька особливо не підтримувала, телефонувала рідко, в телефонних розмовах ображала мати та негативно висловлювалась на її адресу. З часом спілкування взагалі припинилось. Заявник повідомив ОСОБА_6 про смерть матері, але остання на похорон не приїхала. Після смерті ОСОБА_2 заявник здійснив її поховання. З моменту повідомлення про смерті матері і до теперішнього часу ОСОБА_7 з ним на зв`язок не виходила, місце її знаходження заявнику не відоме. Заявник повідомив суду, що після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,40 га, яка належала останній на праві приватної власності. Нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю підстав для спадкування через недоведення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини заявнику необхідно для оформлення свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку.

Представник заявника адвокат Казаков О.А. заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після померлої ОСОБА_2 , через що вимушений був звернутись до суду для захисту спадкових прав.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника та свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.10.2021 Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 5).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 16.09.2019 за №10-10/411, за відомостями Виконкому Малобакайської сільської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.04.1986 по теперішній час зареєстрований за адресою: с. Малий Бакай Решетилівського району Полтавської області (а.с.4).

З копії довідок виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 31.05.2023 за № 01.5-03/41, від 02.06.2023 за № 01.5-03/43, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку на день її смерті був зареєстрований та вів разом з нею спільне господарство ОСОБА_1 , 1964 р.н. (а.с.7,8).

З копії державного акта про право приватної власності на землю серії IV-ПЛ №045427 від 23.01.1999 ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Решетилівської райдержадміністрації від 10.11.1998 №383 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2, 40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Малобакайської сільської ради. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №212 (а.с.10).

Із витягів погосподарських книг №5 за 1986 - 1990 р.р. та № 6 за 1991 - 1996 р.р., 17.02.1964 р.н., № 4 за 1996 - 2000 р.р, №4 за 2001 - 2005 р.р, № 3 за 2006 - 2010 р.р №3 за 2011 - 2015 р.р, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був головою сім`ї та проживав разом з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-16).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області №01.5-03/51 від 28.06.2023, вбачається, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована (з 01 квітня 1986 року) в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку на день її смерті був зареєстрований ОСОБА_1 , 1964 р.н., який проживав та вів разом з ОСОБА_2 спільне господарство (а.с.27).

Також судом встановлено, що в Решетилівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за №296/2021. З заявою про отримання спадщини до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 . Заяви від інших спадкоємців та претензії від кредиторів не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 30.05.2023 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю підстав для спадкування, що підтверджується копією даної постанови (а.с.6).

У судовому засіданні були допитані у якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що з 1989 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Саме з цього періоду часу їй відомо, що заявник проживав разом з ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловік та дружина. Свідок підтримувала добрі відносини з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , коли працювала поштаркою приходила до їх будинку, приносила пошту.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по сусідству з будинком заявника. За даною адресою проживає з 1990 року. Саме з цього періоду часу їй відомо, що заявник проживав разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина, підтримувала з їх сім`єю добросусідські відносини.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , навпроти будинку заявника. Їй відомо, що заявник проживав разом з ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловік та дружина, з 1986 року, так як сама свідок проживає за вищезазначеною адресою з 1982 року, підтримувала з їх сім`єю добросусідські відносини.

Також свідки суду повідомили, що ОСОБА_8 з ОСОБА_9 з населеного пункту не виїжджали, весь час жили разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Жили разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали корову, здійснювали витрати на придбання майна в інтересах їх сім`ї. Після смерті Зінаїди заявник здійснив її поховання.

Суд вважає, що окрім показань свідків, обставини, на яких обґрунтовуються вимоги заяви, доведено також дослідженими письмовими доказами у їх сукупності, тому показання свідків є допустимими доказами.

Згідно частиною першою статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у частині першій статті 315 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

За змістом частини другої 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах: від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц (провадження №61-43735св18); від 10.10.2019 у справі №520/8495/17 (провадження №61-7058св19); від 17.10.2019 у справі №712/1294/17 (провадження №61-34351св18); від 09.01.2020 у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09.06.2021 у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20).

Факт постійного проживання заявника разом із ОСОБА_2 однією сім`єю з вересня 1986 року по день смерті останньої знайшов своє підтвердження показами свідків, безпосередньо наданими в судовому засіданні та письмовим доказами, дослідженими під час судового розгляду, зокрема: копіями довідок виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 31.05.2023 за № 01.5-03/41 (а.с.7), від 02.06.2023 за № 01.5-03/43 (а.с.8), №01.5-03/51 від 28.06.2023 (а.с.27); копіями із витягів погосподарських книг №5 за 1986 - 1990 р.р., № 6 за 1991 - 1996 р.р., 17.02.1964 р.н., № 4 за 1996 - 2000 р.р, №4 за 2001 - 2005 р.р., № 3 за 2006 - 2010 р.р., №3 за 2011 - 2015 р.р. (а.с. 11-16).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд може встановлювати й факти, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом достовірно встановлено, що встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю підстав для спадкування, а саме через не встановлення факту проживання однією сім`єю не менше 5 років до дня її смерті. Також судом встановлено, що окрім ОСОБА_1 інші спадкоємці з заявами про приняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.

Таким чином, суд проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що стороною заявника підтверджено в судовому засіданні тривале спільне проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,як чоловіка та дружини, ведення ними спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах їх сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю з вересня 1986 року і до дня смерті останньої, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 294, 315, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Решетилівська міська рада Полтавської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 1986 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , актовий запис № 358 від 07.10.2021), за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 21 липня 2023 року.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник заявника - адвокат Казаков Олег Анатолійович, адреса місцезнаходження: вул. Покровська, буд. 16, м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, пошт. інд. 38400;

заінтересована особа Решетилівська міська рада Полтавської області, , адреса місцезнаходження: вул. Покровська, буд. 14, м. Решетилівка Полтавський району Полтавської області, пошт. інд. 38400.

Суддя О.О. Романенко