Справа № 364/101/23
Провадження № 2/364/72/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участі секретаря Бондаренко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: 09340, Київська область, Білоцерківський район, с. Капустинці,

до ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 ,

про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 17 лютого 2023 року звернулася до суду з названим позовом в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,436 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,186 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,436 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями. Позивач вказує, що оформити спадщину належним чином, шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину не представляється можливим, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено.

Позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку площею 0,436 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,186 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,436 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в резолютивній частині позову просила розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви, якими просили розгляд справи провидити без їх участі, позовні вимоги позивача визнають.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позиції сторін викладені в їх письмових заявах, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,436 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,186 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,436 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 28-29)

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про народження позивача та іншими письмовими доказами (а.с. 9-10).

Відповідачі є рідними братими позивача та дітьми померлого, що стверджено письмовими доказами, не заперечують проти прийняття спадщини позивачем.

Матеріали справи містять лист від 15.02.2023 року № 16/01-16 приватного нотаріуса Якименської Людмили Леонідівни Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області про надання роз`яснення щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадкових прав, який вказує, що позивачка зверталася до приватного нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про прийняття спадщини в якому їй запропоновано протягом місяця надати правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 площею 0,25 га та на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 площею 0,186 га (а.с. 42).

Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).

При цьому, за умовами ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У той же час, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька.

Як вбачається із листа-роз`яснення приватного нотаріуса Якименської Людмили Леонідівни Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області про надання роз`яснення щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадкових прав (а.с. 42), позивач не отримувала відмову від нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. В даному листі від 15.02.2023 року позивачу роз`яснено що необхідно зробити і в який строк щоб отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Позивач в свою чергу, не дотримавшись місячного терміну за рекомендацією нотаріуса та подала позов до суду, що суперечить вимогам п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7.

Окрім цього, матеріали справи містять оголошення в газеті "Громадська Думка" з приводу втарти державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 008441, видане на ім`я ОСОБА_5 , що вказує на те, що позивач недотрималася вимог закону, подала оголошення в газету про втрату правовстановлюючого докутенту на земельну ділянку раніше ніж нотаріус надав роз`яснення з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину, також в судовому засіданні оглянута копія спадкової справи № 28 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , яка вказує, що на ім`я позивача видано свідоцтва про право на спадщину щодо майна яке належало померлому (а.с. 77-91). Постанову про відмову у вчиненні нотірільних дій, а саме відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом який заводив спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не виносилася.

За таких обставин, на даний час відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , а тому, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 16, 1216, 1218, 1220, 1258, 1261, 1266, 1268, 1269, 1271 ЦК України, ст. 3-5, 7-13,17, 43,49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Суддя О. В. Ткаченко