Справа № 2-4286/11
Провадження № 6/761/580/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

представника заявника (стягувача): Подоляко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Подоляко Нелі Петрівни, заінтересовані особи боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У серпня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_4 , зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест України», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якої заявник просив суд, визнати виконавчий лист виданий на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 р. у справі № 2-10559/10 таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви обґрунтуванні тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2011 року в цивільній справі № 2-4286/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Надра» суму боргу за кредитним договором № 223/П/27/2008-840 від 20.05.2008 року в розмірі 267 399,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 139 517,89 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. Вказане рішення набрало законної сили, за яким 12.11.2013 року ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», було видано виконавчий лист, щодо боржника ОСОБА_2 . Вказане рішення набрало законної сили, за яким 12.11.2013 року ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», було видано виконавчий лист, щодо боржника ОСОБА_2 . Так, заявником зазначено, що виконавчий лист перебував на виконанні в Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ВП №51010971 від 05.05.2016 року.

У заяві зазначено, що 29.05.2020 р. між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» укладено договір № GL3N216952 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н. В. за реєстровим №268, за умовами якого ПАТ «КБ «НАДРА» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» права вимоги втому числі і за кредитним договором № 223/П/27/2008-840 від 20.05.2008 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 13.04.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АСАП» укладено договір №223/П/27/2008-840-1 про відступлення права вимоги, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АСАП» право вимоги за кредитним договором № 223/П/27/2008-840 від 20.05.2008 року. Із заяви вбачається, що 21.05.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АСАП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги №223/П/27/2008-840-2. 21.05.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги №223/П/27/2008-840-3, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 223/П/27/2008-840 від 20.05.2008 року укладеним між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 .

Так, вказано, що 10 червня 2022 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено ухвалу по справі № 2-4286/11 та ухвалено замінити сторону виконавчого провадження - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у виконавчому провадженні № 51010971 щодо боржника ОСОБА_2 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2010 року у справі №2-9232/10 про стягнення на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором №223/П/27/2008-840. Ухвала набрала законної сили 28.06.2022 року.

В обґрунтування заяви, зазначено, що 31 жовтня 2022 року постановою про повернення виконавчого документу стягувачу Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ВП №51010971 виконавчий лист №2-4286/11, виданий 12.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва, повернутий стягувачу на підставі п.1. ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. В даній постанові визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 31.10.2025р. 26 січня 2023 року між новим стягувачем - ОСОБА_1 та боржником - ОСОБА_2 на виконання Виконавчого листа від 12.11.2013р. з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2011 року в цивільній справі № 2-4286/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №223/П/27/2008-840 було укладено договір у вигляді розписки про добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження. Новий стягувач ОСОБА_1 претензій до боржника не має та наміру подавати даний виконавчий документ повторно про стягнення боргу з боржника до приватного виконавця чи державного виконавця не має. Станом на сьогоднішній день оригінал виконавчого листа від 12.11.2013р. з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2011 року втрачено.

Заява мотивована тим, що враховуючи, що оригінал виконавчого листа від 12.11.2013р. з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2011 року виданий на Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (), а ВАТ «КБ «Надра» станом на сьогоднішній день не ліквідовано, то існує реальна загроза та вірогідність, що ПАТ «КБ «Надра» може ініціювати відкриття нового виконавчого провадження по виконанню Виконавчого листа від 12.11.2013р., зобов`язання за яким вже виконано належним чином боржником, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів стягувана, вважаємо за необхідне визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Заявник зазначаючи вимоги ст.432 ЦПК України просить суд заяву задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року прийнято до розгляду заяву та призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

На підставі зазначеного та враховуючи скорочені строки розгляду заяви, регламентовані ст. 432 України, а також те, що заявник та заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб.

Вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2010 року у справі № 2-4286/11 задоволено позовну заяву та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» суму боргу за кредитним договором №223/П/27/2008-840 від 20.05.2008 року в розмірі 267399,63 доларів США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 2139517,89 грн., а також понесені витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. (Т. 1 а.с. 98-99).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року заяву залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2011 року в справі за позовом ВАТ «КБ «Надар» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу (Т. 1 а.с. 121).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року у справі №2-4286/11 виправлено в вступній частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2010 року у цивільній справі за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, наступну описку: - замість помилково зазначеної дати «23 березня 2010 року» виправити та читати «23 березня 2011 року» (Т.1 а.с. 122).

Як вбачається з матеріалів справи представник ВАТ КБ «НАДРА» отримав виконавчі листи 12.11.2013 року (Т. 1 а.с. 124).

При цьому як вбачаться з матеріали справи постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пішковцій Оксани Вікторівни відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4286/11 виданого 12.11.2013 року, ВП №51010971.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2022 замінено боржника - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника - ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 51010971 щодо ОСОБА_2 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2010 року у справі №2-9232/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» боргу в сумі 2141337,89 грн. заборгованості за кредитним договором №223/П/27/2008-840 (Т.1 а.с. 249-е-250-б).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2022 виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2022 року по справі № 2-4286/11 за заявою за заявою ОСОБА_1 , боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», заінтересовані особи: Солом`янський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» про заміну боржника у виконавчому провадженні, а саме після слів - «Замінити» вказавши вірно: «стягувача», замісіть невірного: «боржника» (Т. 1 а.с. 251-б-251-в).

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2022 року постановою про повернення виконавчого документу стягувачу головний державним виконавцем Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світланою Миколаївною, ВП №51010971 виконавчий лист №2-4286/11, виданий 12.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в сумі 2141337,89 грн. повернутий стягувачу на підставі п.1. ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження виділено в окреме провадження. Припинено чинність арешту майна боржника та скасована інші заходи примусового виконання рішення.

У вказаній постанові головного державного виконавця Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни від 31.10.2022 вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 31.10.2025.

З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2023 року між новим стягувачем - ОСОБА_1 та боржником - ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа від 12.11.2013р. з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2011 року в цивільній справі № 2-4286/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №223/П/27/2008-840, було укладено договір у вигляді розписки. Відповідно до змісту якої, боржник ОСОБА_2 добровільно виконав обов`язок по сплаті заборгованості поза межами виконавчого провадження, новий стягувач ОСОБА_1 підтверджує повне виконання зобов`язань боржником - ОСОБА_2 , згідно виконавчого листа від 12.11.2013 року з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2011 року в цивільній справі №2-4286/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №223/П/27/2008-840.

Окрім того, у розписці 26.01.2023 року вказано, що Новий стягувач ОСОБА_1 претензій до боржника ОСОБА_2 не має та наміру подавати даний виконавчий документ повторно про стягнення боргу з боржника до приватного виконавця чи державного виконавця не має.

Крім того, заявником у заяві вказано, що станом на сьогоднішній день оригінал виконавчого листа від 12.11.2013р. з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2011 року втрачено.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з вимогами, передбаченими частиною 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо (правовий висновок Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №824/67/20 (провадження № 61-10482ав21).

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

Словосполучення «або з інших причин" стосується словосполучення "якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням" та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Іншими причинами, наприклад, може бути скасування чи зміна рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, коли виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

При цьому, як уже зазначалось, 31 жовтня 2022 року постановою про повернення виконавчого документу стягувачу Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ВП №51010971 виконавчий лист №2-4286/11, виданий 12.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва, повернутий стягувачу на підставі п.1. ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. В даній постанові визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 31.10.2025р.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник зазначає, що 26 січня 2023 року між новим стягувачем - ОСОБА_1 та боржником - ОСОБА_2 на виконання Виконавчого листа від 12.11.2013р. з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2011 року в цивільній справі № 2-4286/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №223/П/27/2008-840 було укладено договір у вигляді розписки про добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження. Новий стягувач ОСОБА_1 претензій до боржника не має та наміру подавати даний виконавчий документ повторно про стягнення боргу з боржника до приватного виконавця чи державного виконавця не має.

Однією з підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення зобов`язання за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту довідки, розписки від 26.01.2023 вбачається, що боржник ОСОБА_2 добровільно виконав обов`язок по сплаті заборгованості поза межами виконавчого провадження, новий стягувач ОСОБА_1 підтверджує повне виконання зобов`язань боржником - ОСОБА_2 , згідно виконавчого листа від 12.11.2013 року з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2011 року в цивільній справі №2-4286/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №223/П/27/2008-840. Окрім того, у розписці 26.01.2023 року вказано, що Новий стягувач ОСОБА_1 претензій до боржника ОСОБА_2 не має та наміру подавати даний виконавчий документ повторно про стягнення боргу з боржника до приватного виконавця чи державного виконавця не має.

Натомість матеріали справи не містять відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, а саме: про виконання рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2010 року у справі № 2-4286/11 задоволено позовну заяву та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» суму боргу за кредитним договором №223/П/27/2008-840 від 20.05.2008 року в розмірі 267399,63 доларів США, що в еквівалентні по курсу НБУ становить 2139517,89 грн., а також понесені витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а відтак відсутні підстави стверджувати, що зобов`язання боржника виконано.

За вказаних таких обставин, суд приходить до висноку, що заявник не навів у заяві доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України. Оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з матеріалів справи не вбачається, що боржником були виконані зобов`язання зі сплати суми заборгованості стягувачу у строк до дати видачі виконавчого листа, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, як уже зазначалось судом, що 31 жовтня 2022 року постановою про повернення виконавчого документу стягувачу головний державним виконавцем Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світланою Миколаївною, ВП №51010971 виконавчий лист №2-4286/11, виданий 12.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в сумі 2141337,89 грн. повернутий стягувачу на підставі п.1. ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження виділено в окреме провадження.

В свою чергу, безпідставне визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, призведе до ненадходження до бюджету суми виконавчого збору у розмірі 10% від стягуваної суми, за наявності на те відповідних підстав згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як уже встановлено судом, що оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з матеріалів справи не вбачається, що боржником були виконані зобов`язання зі сплати суми заборгованості стягувачу у строк до дати видачі виконавчого листа, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Сам факт перебування виконавчого документа на примусовому виконанні, в певний період, вже свідчить про те, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, оскільки добровільним виконанням рішення суду є його виконання до моменту відкриття виконавчого провадження. Часові межі добровільного виконання - це період з набрання законної сили рішення суду до моменту відкриття виконавчого провадження. Адже сама природа виконавчого провадження - це завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судового рішення.

Представником заявника зазначено, що наразі відсутнє виконавче провадженні і повернутий стягувачу ОСОБА_1 , оригінал виконавчого листа втрачено.

Законодавцем не визначено правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, при відсутності відкритого виконавчого провадження, і за умови втрати оригіналу виконавчого листа, що повністю виключає задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, в розписці від 26.01.2023 року вказано, що новий стягувач ОСОБА_1 претензій до боржника не має та наміру подавати даний виконавчий документ повторно про стягнення боргу з боржника до приватного виконавця чи державного виконавця не має, що повністю виключає задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1,2 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки судом не встановлено, що виконавчий документи був виданий помилково або з інших, визначених положеннями частини 2 статті 432 ЦПК України, підстав, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Подоляко Нелі Петрівни, заінтересовані особи боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 76-78, 81, 173, 352-355, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Подоляко Нелі Петрівни, заінтересовані особи боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.04.2023 року.

Суддя: