Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/638/23
Провадження № 2/494/266/23
23.06.2023 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Римаря І.А
за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 494/638/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-
18.04.2023 року до Березівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму за розпискою в розмірі 38 603,42 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03.12.2020 року він надав в борг ОСОБА_2 1000 доларів США, що еквівалентно 36 568,6 грн згідно курсу НБУ на момент звернення до суду. Факт передачі коштів та отримання їх підтверджується розпискою від 03.12.2020 року. Втім, відповідач на момент звернення до суду позику йому не повернув та відмовляться в добровільному порядку виконувати свої зобов`язання, ігнорує телефонні дзвінки та уникає особистої зустрічі. На підставі цього він звернувся до суду з вказаним позовом та просить їх задовольнити.
Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №8 ОД від 01.05.2023 року( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.
Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 18.08.2023 року.
У судове засідання 23.06.2023 року представник позивача не зявився. Водночас, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного рішення.
Відповідач у судові засідання 29.05.2023 року та 23.06.2023 року не з`явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся телефонограмами від 02.05.2023 року та від 30.05.2023 р (а.с.17,22 ). Причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди представника позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку представника позивача у заяві від 23.06.2023 року, оцінивши і проаналізувавши докази, суд встановив наступне.
03.06.2021 року ОСОБА_2 згідно написаної власноручно розписки зобов`язався повернути борг ОСОБА_1 в сумі 1000 доларів США , що підтверджується розпискою (а.с.5), що становить 36 568,6 грн. згідно курсу НБУ.
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанняним грошового зобов`язання.
Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач станом на день розгляду справи свої зобов`язання за розпискою в обумовлений сторонами термін не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг за розпискою.
На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розрахунку, сума нарахованих процентів заявлена у розмірі 2034 грн.82 коп.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Водночас, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн, який вона просить стягнути з відповідача на її користь.
З урахуванням задоволення позовних вимог, з останнього підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1073 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 545, 625, 1046, 1047, 1049,1050 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість в розмірі 38 603 (тридцять вісім тисяч шістсот три) грн 42 коп та судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн, 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Повний текст рішення суду виготовлений та підписаний 29.06.2023 року
Суддя І.А. Римар