Справа №295/6402/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Шахрая Володимира Володимировича, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача пред`явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 2004. Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою суду від 01.06.2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження.

Разом із позовною заявою від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

28.06.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, просила задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, 51, ч. 1 ст. 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України закріплено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі - добровільність. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За приписами ч. ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання внаслідок його розірвання. Частиною 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 06.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 2004, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.10.2007 року (а.с. 8).

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва серії НОМЕР_2 від 17.06.2008 року (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим.

За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 згідно з квитанцією № від 22.05.2023 року

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 536,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 258-279 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112, 113 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 06.10.2007 р., актовий запис № 2004.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 536,80 грн. сплачений відповідно до квитанції № від 22.05.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І.М. Єригіна