Справа № 930/1047/22
Провадження № 22-ц/801/955/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 рокуСправа № 930/1047/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Немирівської міської ради Вінницької області про відібрання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01.03.2023 року, ухвалене у складі судді Царапори О. П. в приміщенні суду в м. Немирів, повний текст рішення складено 07.03.2023 року, -

в с т а н о в и в :

27.06.2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Т.В., звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Немирівської міської ради Вінницької області про відібрання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який без законних на те підстав проживає у сім`ї ОСОБА_2 , яка є тіткою позивачки.

14.07.2022 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 з підстав ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 27.07.2022 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із первісною позовною заяву, об`єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження із первісним позовом в цивільній справі № 930/1047/22 /т.1 а. с. 78/.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01.03.2023 року первісну позовну заяву задоволено частково.

Відібрано у ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку с. Рубань Вінницького району Вінницької області відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Рубань Вінницького району Вінницької області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок судових витрат на оплату судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок за подання позовної заяви.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,подала апеляційну скаргу (вх. № 2882 від 04.04.2023 року), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про повернення їй малолітньої дитини, в частині задоволення зустрічного позову та прийняти нове, яким задовольнити первісні позовні вимоги та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні первісної позовної вимоги про повернення дитини матері зробив невірні висновки, які не базуються на вимогах закону. Судом не було встановлено чи є небезпечним для життя повернення дитини матері для життя, здоров`я, морального виховання дитини, а також, що сім`я її матері є особливо непридатною та явно неблагополучною.

У висновку органу опіки та піклування жодним чином не зазначається про неблагонадійність, не благополучність сім`ї ОСОБА_1 , а також про створення матір`ю небезпеки для життя, здоров`я та морального виховання дитини. За результатами обстеження умов проживання матері дитини ОСОБА_1 , такі умови визнані комісією задовільними.

Судом не враховано, що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні. Суду не надано доказів зловживання ОСОБА_1 алкогольними напоями, ведення аморального способу життя.

Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992,40 грн судових витрат на оплату судового збору, проте відповідач за зустрічним позовом має статус інваліда другої групи та відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

05.05.2023 року ОСОБА_2 подано клопотання (вх. № 3999) про поновлення строку для подання відзиву. Також ОСОБА_2 подано відзив (вх. № 4000) на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Ознайомившись із клопотанням про поновлення строку для подання відзиву, суд апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 127 ЦПК України, дійшов висновку про визнання поважними, наведені ОСОБА_2 , причини пропуску строку для подання відзиву, а тому приймає його до уваги.

10.05.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 4149) ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ..

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 заперечили проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи Тригуб В. С. заперечив проти апеляційної скарги просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісної позовної вимоги про відібрання дитини в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Відповідно до довідки серії 10 ААВ до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 21.11.2013 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має другу групу інвалідності, причина інвалідності інвалідність з дитинства /т. 1 а. с. 38/.

2019 рік.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 в с. Рубань, Немирівського району, Вінницької області. Його батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_1 /т. 1 а. с. 7/.

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /т. 1 а. с. 60/.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Немирівської районної державної адміністрації № 01.16/25 від 10.10.2019 року ОСОБА_4 , взято на облік служби у справах дітей районної державної адміністрації, як дитину позбавлену батьківського піклування. /т. 1 а. с. 128/.

Розпорядженням Немирівської районної державної адміністрації від 10.10.2019 року № 204 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане розпорядження було надане на підставі свідоцтва про смерть батька ОСОБА_6 , серія НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області 26.02.2019 року та висновку лікарсько-консультативної комісії комунального некомерційного підприємства «Немирівська ЦРЛ НРР» про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 19.07.2019 року № 366 /т. 1 а. с. 8/.

Наказом Служби у справах дітей Немирівської районної державної адміністрації № 01.5/63 від 10.10.2019 року влаштовано дитину, позбавлену батьківського піклування, ОСОБА_4 на тимчасове проживання та виховання у сім`ю тітки ОСОБА_2 , жительки с. Рубань Немирівського району, до вирішення питання щодо подальшої долі дитини /т. 1 а. с. 9, 180/.

Відповідно до довідки Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 16.10.2019 року № 515, згідно даних погосподарських книг сільської ради ОСОБА_2 , 1964 року народження, та ОСОБА_7 , 1974 року народження, являються рідними сестрами, а ОСОБА_1 , 1995 року народження, рідна племінниця ОСОБА_2 /т. 1 а. с. 170/.

Розпорядженням Немирівської районної державної адміністрації від 24.10.2019 року № 211 встановлено опіку над дитиною ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Рубань Немирівського району Вінницької області. Призначено ОСОБА_2 його опікуном. Вказане розпорядження було надане на підставі свідоцтва про смерть батька ОСОБА_6 , серія НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області 26.02.2019 року, висновку лікарсько-консультативної комісії комунального некомерційного підприємства «Немирівська ЦРЛ НРР» про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 19.07.2019 року № 366, розпорядження голови Немирівської райдержадміністрації Вінницької області від 10.10.2019 року № 204 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 », рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.10.2019 року № 3 «Про призначення опікуном ОСОБА_2 над дитиною ОСОБА_4 » та заяви гр. ОСОБА_2 від 22.10.2019 /т. 1 а. с. 11/.

2020 рік

Рішенням опікунської ради при Рубанській сільській раді від 03.09.2020 року дозволено гр. ОСОБА_1 зустрічатися з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної середи та неділі з 16 до 17 години дня в присутності опікуна /т. 1 а. с. 12/.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації від 25.09.2020 року № 5, вирішено, що опіку над дитиною ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Рубань Немирівського району Вінницької області, припинити недоцільно. Опікуна ОСОБА_2 , жительку с. Рубань Немирівського району Вінницької області попереджено про відповідальність за виховання та утримання дитини ОСОБА_4 /т. 1 а. с. 13/.

2021 рік

Рішенням Немирівського районного суду від 06.05.2021 року у справі № 930/2895/20, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Немирівської РДА: від 10.10.2019 року № 204 про надання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини позбавленої батьківського піклування; від 24.10.2019 року № 211 про встановлення над дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіки та призначення опікуна. /т.1 а. с. 126-127/.

Відповідно до довідки № 1628 від 19.05.2021 року про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /т. 1 а. с. 62/.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Немирівської міської ради № 01-07/34 від 25.06.2021 року, на підставі свідоцтва про смерть батька ОСОБА_6 , серія НОМЕР_2 та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 187 виданої КП «Немирівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 10.06.2021 року вирішено: тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки с. Рубань /т. 1 а. с. 9-10/.

Розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації від 20.07.2021 року № 184, на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 06.05.2021 року у справі № 930/2895/21, визнано таким, що втратили чинність, розпорядження Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області від 10.10.2019 року № 204 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та розпорядження голови Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області 24.10.2019 року № 211 «Про призначення ОСОБА_2 опікуном над дитино. ОСОБА_4 » /т.1 а. с. 129/.

Рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницького району від 17.08.2021 року № 92 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі документів: висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 187 від 10.06.2021 року, виданий КП «Немирівський МЦПМСД»; свідоцтва про смерть батька ОСОБА_6 , серія НОМЕР_2 від 26.02.2019 року, виданого Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Дитина тимчасово влаштована в сім`ю тітки ОСОБА_2 /т. 1 а.с.31-32/.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду Вінницької області у справі № 120/7581/21-а від 14.12.2021 року залишено без змін рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року, відповідно до якого визнано протиправним та скасовано висновок № 187 від 10.06.2021 року, виданого лікарсько-консультативною комісією комунального підприємства "Немирівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Немирівської міської ради" про наявність у ОСОБА_1 тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню нею батьківських обов`язків щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т. 1 а. с. 33-37/.

2022 рік.

Відповідно до відповіді Служби у справах дітей Немирівської міської ради від 16.06.2022 року № 01-20/284 на адвокатський запит від 13.06.2022 року, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у своєї тітки ОСОБА_2 за адресою с. Рубань, Вінницького району, Вінницької області, так як саме з ОСОБА_2 в дитини на момент залишення без батьківського піклування склалися дуже близькі стосунки, оскільки дитина з народження проживає у даній сім`ї та звик до неї. Хлопчик охайний, доглянутий, має хороші умови проживання, забезпечений всім необхідним для виховання та розвитку, про що є складені відповідні акти. Матір дитини, ОСОБА_1 є інвалідом II групи та потребує сторонньої допомоги і сама не впорається в догляді за дитиною, так як хлопчик дуже активний та енергійний. Місце проживання дитини не визначене у судовому порядку, а тому керуючись п. 3 та п.31 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, ОСОБА_4 проживає у тітки ОСОБА_2 . Діючи в інтересах дитини, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 службою у справах дітей неодноразово були здійснені виїзди до опікуна ОСОБА_2 , де перевірені умови проживання і стан ОСОБА_4 та встановлено, що поки між дитиною та матір`ю ОСОБА_1 не налагоджений тісний контакт, з метою недопущення психологічного, емоційного стресу дитини, повернення дитини матері на даний момент було не доцільним. Тому, матері неодноразово рекомендовано, згідно встановленого графіку (якого ніхто не відміняв) відвідувати дитину та налагоджувати контакт, а не влаштовувати при дитині сварки, бійки, вираження нецензурної лайки, що не могло не відобразитися на психіці дитини. В результаті чого, служба у справах дітей була вимушена звернутися до КУ «ІРЦ», щодо надання психологічної допомоги дитині. Дитина має право згідно п.31 866 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року проживати у найближчих родичів, якою і є тітка ОСОБА_2 до прийняття рішення суду про визначення місця проживання дитини. Тому, для вирішення спору між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , щодо визначення місця проживання дитини, службою у справах дітей було рекомендовано обом звернутися до суду. 10.05.2022 року, згідно повідомлення поліції від 10.05.2022 року було здійснено виїзд до с. Рубань, де у адміністративній будівлі (бувша сільська рада) відбулася бесіда, щодо вирішення даного спірного питання. В ході бесіди спірні сторони не дійшли згоди, щодо місця проживання ОСОБА_4 .. Рекомендації психолога відсутні, так як гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було запропоновано провести повне медичне обстеження дитини ОСОБА_4 . Прибувши спільно з дитиною на обстеження до дитячої обласної лікарні м. Вінниці, гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштували бійку, в результаті чого був викликаний наряд поліції. За направленням сімейного лікаря, ОСОБА_2 самостійно здійснює обстеження ОСОБА_4 в м. Вінниця, що знімає потребу у влаштуванні дитини до спеціалізованого закладу для обстеження /т. 1 а. с. 16-18/.

Рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницького району від 20.01.2022 року № 8, на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року у справі № 120/7581/21-а та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 № 120/7581/21-а, скасовано рішення виконавчого комітету Немирівської міської ради від 17.08.2021 року № 92 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т. 1 а. с. 29-30/.

06.05.2022 року та 03.06.2022 року ОСОБА_1 зверталася з письмовими заявами до чергової частини ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. В результаті розгляду повідомлень ОСОБА_1 їй було повідомлено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального та адміністративного правопорушення, проте присутні ознаки цивільно-правових відносин.

Рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницького району від 20.12.2022 року № 344 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , 14.092.2019 року /т. 1 а. с. 247/.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на засіданні, яке відбулося 09.12.2022 року, комісія заслухала ОСОБА_2 , в якої з моменту народження по теперішній час проживає та виховується малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розповіла, що вона займається утриманням, вихованням, розвитком, лікуванням дитини. Хлопчик забезпечений всім необхідним, має гарні умови проживання, простору кімнату, безліч іграшок, посезонний одяг, доглянутий, два рази в тиждень займається з психологом в КЗ «ІРЦ». В домашньому господарстві утримується 20 голів ВРХ, дуже багато птиці, свиней, для дитини є молочні продукти, м`ясо, яйця, кошти з господарства йдуть на утримання дитини. Зі слів ОСОБА_2 мати хлопчика ОСОБА_1 отримує кошти на малолітнього ОСОБА_4 , але жодного разу не допомогла фінансово, не купує дитині одягу, продуктів харчування, ліків, тощо. В телефонному режимі жодного разу не поцікавилась здоров`ям та життям дитини. Не завжди приходить на зустріч з хлопчиком згідно встановлених днів та годин спілкування. З полового будинку гр. ОСОБА_1 разом з дитиною забрала до себе жити гр. ОСОБА_2 , так як ОСОБА_9 не було куди повертатись через конфлікт з своєю матір`ю гр. ОСОБА_7 .. Гр. ОСОБА_2 також повідомила, що під час вагітності та після пологів гр. ОСОБА_1 зловживала алкогольними напоями.

Комісія заслухала матір дитини гр. ОСОБА_1 , яка повідомила, що вона є інвалідом другої групи (ДЦП), певний час дійсно проживала у сім`ї ОСОБА_2 , але після примирення зі своєю матір`ю гр. ОСОБА_7 проживає з нею. Дійсно отримує кошти на дитину, але не купує дитині нічого принципово, не знаючи при цьому ні потреб дитини, ні розміру взяття та одягу, які ліки потрібні для лікування дитини. Доходом для проживання гр. ОСОБА_1 є її пенсія та допомога на дитину. В домашньому господарстві не утримується нічого. Малолітній ОСОБА_4 має гарні, довірливі стосунки з гр. ОСОБА_2 та називає її мамою, а при зустрічах з гр. ОСОБА_1 називає її з недавніх пір ОСОБА_10 .

Службою у справах дітей Немирівської міської ради було проведено обстеження умов проживання та з`ясовано, що у гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 умови проживання задовільні, проте більш комфортні умови для проживання дитини створені у гр. ОСОБА_2 .. Тому, спираючись на вищевказане, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини виконавчий комітет Немирівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т. 1 а. с. 248-249/.

Також судом першої інстанції були допитані свідки.

Відмовляючи в задоволенні первісної позовної вимоги про повернення дитини матері та задовольняючи зустрічний позов про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не може бути повернутий матері ОСОБА_1 , оскільки з метою забезпечення належного захисту дитини, суд приймає до уваги, як доказ висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, в сукупності із іншими доказами, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставин, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачкою батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання.

Зазначеній висновки суду першої інстанції зроблено за неповного з`ясування обставин справи, не правильного застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Щодо первісної позовної вимоги ОСОБА_1 про повернення дитини, апеляційний суд зазначає наступне.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини, застосовуючи Конвенцію, зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: (a) у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; (b) у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків слід врахувати низку чинників: чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я.

З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам (стаття 163 СК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01.03.2023 року у даній справі первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Відібрано у ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В цій частині рішення суду не оскаржується ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 ..

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації від 20.07.2021 року № 184, на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 06.05.2021 року у справі № 930/2895/21, визнано таким, що втратили чинність, розпорядження Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області від 10.10.2019 року № 204 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та розпорядження голови Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області 24.10.2019 року № 211 «Про призначення ОСОБА_2 опікуном над дитино. ОСОБА_4 » /т.1 а. с. 129/.

Окрім цього, рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницького району від 20.01.2022 року № 8, на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року у справі № 120/7581/21-а та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 № 120/7581/21-а, скасовано рішення виконавчого комітету Немирівської міської ради від 17.08.2021 року № 92 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасове влаштування ОСОБА_4 в сім`ю тітки ОСОБА_2 /т. 1 а. с. 29-30/.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем доведено первісну позовну вимогу в частині повернення малолітнього сина матері, оскільки правові підстави для його перебування у відповідача відсутні, оскільки скасовані рішення виконавчого комітету Немирівської міської ради від 17.08.2021 року № 92 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасове влаштування ОСОБА_4 в сім`ю тітки ОСОБА_2 , а також розпорядження голови Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області 24.10.2019 року № 211 «Про призначення ОСОБА_2 опікуном над дитино. ОСОБА_4 ».

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 батьківських прав не позбавлена, має належні для проживання дитини умови, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувалася /т. 1 а. с. 125/, доходом для проживання ОСОБА_1 є її пенсія та соціальна допомога на дитину.

Колегія суддів враховує також ту обставину, що мати дитини, маючи більш вагомі права щодо дитини, ніж ті, що має особа з якою дитина проживає і до якої звикла, не зловживала ними. Розуміючи, що зміна місця проживання та оточення може бути серйозною душевною травмою для дитини, вона намагалася визначити певний період для адаптації сина, для чого у 2020 році отримала рішення опікунської ради при Рубанській сільській раді від 03.09.2020 року про дозвіл зустрічатися з малолітнім сином кожної середи та неділі з 16 до 17 години дня в присутності опікуна. Оскільки дані зустрічі не принесли позитивного результату через недотримання графіка позивачкою та постійні конфлікти з відповідачкою, ОСОБА_1 змушена була звертатися до суду .

Відповідно до статей 111 та 114 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. При цьому діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені в апеляційній скарзі аргументи заслуговують на увагу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовної вимог про повернення дитини матері, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісної позовної вимоги про повернення дитини матері підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення цієї позовної вимоги.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Установлено, що рішенням виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницького району від 20.12.2022 року № 344 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , 14.092.2019 року /т. 1 а. с. 247/.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на засіданні, яке відбулося 09.12.2022 року, комісія заслухала ОСОБА_2 , в якої з моменту народження по теперішній час проживає та виховується малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розповіла, що вона займається утриманням, вихованням, розвитком, лікуванням дитини. Хлопчик забезпечений всім необхідним, має гарні умови проживання, простору кімнату, безліч іграшок, посезонний одяг, доглянутий, два рази в тиждень займається з психологом в КЗ «ІРЦ». В домашньому господарстві утримується 20 голів ВРХ, дуже багато птиці, свиней, для дитини є молочні продукти, м`ясо, яйця, кошти з господарства йдуть на утримання дитини. Зі слів ОСОБА_2 мати хлопчика ОСОБА_1 отримує кошти на малолітнього ОСОБА_4 , але жодного разу не допомогла фінансово, не купує дитині одягу, продуктів харчування, ліків, тощо. В телефонному режимі жодного разу не поцікавилась здоров`ям та життям дитини. Не завжди приходить на зустріч з хлопчиком згідно встановлених днів та годин спілкування. З полового будинку гр. ОСОБА_1 разом з дитиною забрала до себе жити гр. ОСОБА_2 , так як ОСОБА_9 не було куди повертатись через конфлікт з своєю матір`ю гр. ОСОБА_7 .. Гр. ОСОБА_2 також повідомила, що під час вагітності та після пологів гр. ОСОБА_1 зловживала алкогольними напоями.

Комісія заслухала матір дитини гр. ОСОБА_1 , яка повідомила, що вона є інвалідом другої групи (ДЦП), певний час дійсно проживала у сім`ї ОСОБА_2 , але після примирення зі своєю матір`ю гр. ОСОБА_7 проживає з нею. Дійсно отримує кошти на дитину, але не купує дитині нічого принципово, не знаючи при цьому ні потреб дитини, ні розміру взяття та одягу, які ліки потрібні для лікування дитини. Доходом для проживання гр. ОСОБА_1 є її пенсія та допомога на дитину. В домашньому господарстві не утримується нічого. Малолітній ОСОБА_4 має гарні, довірливі стосунки з гр. ОСОБА_2 та називає її мамою, а при зустрічах з гр. ОСОБА_1 називає її з недавніх пір ОСОБА_10 .

Службою у справах дітей Немирівської міської ради було проведено обстеження умов проживання та з`ясовано, що у гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 умови проживання задовільні, проте більш комфортні умови для проживання дитини створені у гр. ОСОБА_2 .. Тому, спираючись на вищевказане, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини виконавчий комітет Немирівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т. 1 а. с. 248-249/.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відступаючи від висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав колегія суддів враховує те, що відповідач цікавиться життям сина, підтримує з ним зв`язок, бажає повернути сина, у зв`язку з чим звертається із заявами та запитами до компетентних органів та суду з приводу здійснення перешкод у вихованні сина, тобто вчиняє дії для встановлення зв`язку з сином. Висновок комісії зроблено лише на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження проживання дитини у ОСОБА_2 та місця проживання ОСОБА_1 , без дослідження усіх документів, які стосуються справи, чим порушено вимоги частини п`ятої статті 19 СК України.

У висновку не міститься відомостей про те, що ОСОБА_1 не цікавиться сином, не намагається налагодити із ним контакт та спілкування в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина.

Також у висновку не зазначена жодна із підстав визначена нормами ст. 164 СК України для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітнього сина.

Відповідачем-позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів про ухилення позивачки відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню сина.

Апеляційний суд звертає увагу, що ухилення від виконання юридичного обов`язку це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Матеріалами справи доведено, що мати дитини після того, як змушена була піти з будинку тітки не мала реальної можливості виховувати сина, спочатку, через нерозуміння своїх подальших дій; далі, через перепони з боку сім`ї відповідачки.

Колегія суддів вважає, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суперечать інтересам самої дитини, оскільки до нього органи опіки та піклування дійшли без повного та об`єктивного дослідження усіх обставин даного питання ( не врахована думка дитини, не досліджені документи про стан здоров`я матері та дитини, характеристики, тощо). Висновок базується лише на усних показах матері дитини та особи, з якою без законних на те підстав, проживає дитина, щодо умов проживання кожної з них.

Посилання відповідачки - позивачки на зловживання ОСОБА_1 алкогольними напоями допустимими доказами не підтверджено; опікунською радою дана обставина не перевірялася.

Суд враховує, що підставою для позбавлення батьківських прав є та обставина, коли батьки, або один з них є хронічними алкоголіками або наркоманами. Таких доказів матеріали справи не містять.

Стан здоров`я матері не є підставою для позбавлення її батьківських прав.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 не було надано беззаперечних доказів винної поведінки відповідача, у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, які б безумовно свідчили про злісне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків чи негативного впливу відповідача на дитину.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 не дадуть позитивних наслідків у долі дитини, які б мали настати після цього, тому слід відмовили у задоволенні зустрічних позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав.

При цьому, апеляційний суд врахує, що відповідач проживає окремо від дитини, бажає приймати участь у вихованні сина та спілкуватися з ним, хоче виправити свою поведінку, а зазначені у висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обставини є недостатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав.

Також суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992,40 грн судових витрат на оплату судового збору, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права, оскільки відповідач за зустрічним позовом має статус інваліда другої групи та відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісної позовної вимоги ОСОБА_11 про повернення дитини, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та розподілу судових витрат та ухвалення нового судового рішення в цій частині, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Немирівської міської ради Вінницької області про повернення дитини слід задовольнити. Повернути малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_2 . У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_11 про повернення дитини та у задоволенні зустрічного позову з ухваленням в цій частині нового судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір за подання первісної позовної заяви ОСОБА_1 в сумі 992,40 грн та за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 в сумі 2977,20 грн., оскільки ОСОБА_1 відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01.03.2023 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_11 про повернення дитини, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Немирівської міської ради Вінницької області про повернення дитини задовольнити.

Повернути малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_2 .

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання первісної позовної заяви в сумі 992,40 грн та за подання апеляційної скарги в сумі 2977,20 грн.

В іншій частині рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01.03.2023 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 29.05.2023 року.