Справа № 737/351/23
Провадження № 2/737/134/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А.Д., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Куликівської селищної ради, третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Євгеній Петрович,

про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв його син ОСОБА_1 Дружина померлого ОСОБА_2 має право на 1/2 частину у спільному майні подружжя.

До спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який не було оформлено відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просять суд визнати:

- за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 18 травня 2023 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 18 травня 2023 року, після усунення позивачами недоліків прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у даній справі та призначив підготовче судове засідання.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Куликівська селищна рада надала до суду відзив на позовну заяву, в якій повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 160/2022, які надані приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренком Є. П. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою Орлівського старостинського округу № 99 від 28 квітня 2023 року, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований по АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , сином ОСОБА_1 , невісткою ОСОБА_1 та онуками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.12).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 13 листопада 1961 року (а.с.9).

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна.

З наявних у справі доказів судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 було побудовано в 1970 році, тобто під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 160/2022 вбачається, що 26 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 .

26 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого чоловіка ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на сім земельних ділянок, які належали померлому ОСОБА_3 .

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцем ОСОБА_3 який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено.

Згідно з постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 квітня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.32).

Згідно з довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 338 від 29.01.2023 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 28).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, рік побудови 1970 (а.с. 21-27).

У довідці, виданій Орлівським старостинським округом № 133 від 15.06.2023 зазначено, що відповідно до погосподарської книги № 1 за 1991-1995 роки Грабівської сільської ради домогосподарство по АДРЕСА_1 мало статус робочого двору (а.с.45).

У витягах з погосподарських книг Грабівської сільської ради на 1991-2025 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с.14.20).

Відомості щодо самочинного будівництва відсутні.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час зареєстрованого між ними шлюбу, тобто був об`єктом їхньої спільної сумісної власності, кожен з них мав право на 1/2 частину вказаного будинку, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_1 , однак позивачі не можуть оформити свої права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за позивачами права власності на вказане майно.

На підставі викладеного, згідно з ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м, в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко