ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3648/23 Справа № 2-7734/11 Суддя у 1-й інстанції - Циганков В. О. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 2-7734/11

Номер провадження 22-ц/803/3648/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Канурної О.Д., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_2

відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3

треті особи Дніпровська міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року головуючого судді Циганкова В. О. по цивільній справі про стягнення грошових коштів та про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,мотивуючи вимоги тим, що 20 вересня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір про надання послуг № 26, за умовами якого він прийняв на себе зобов`язання провести відповідні консультації та здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_2 на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язався сплатити йому за послуги винагороду у розмірі 5 000 грн.

На виконання вимог договору № 26 між ним ОСОБА_1 (кредитор), ОСОБА_7 (поручитель) та ОСОБА_2 (боржник) був укладений договір поруки № 26/01 від 20 вересня 2011 року.

Зобов`язання за договором щодо сплати грошових коштів у розмірі 5 000 грн не виконано, чим порушено умови укладеного договору. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань щодо сплати грошових коштів, він звернувся до нього та до поручителя з вимогою солідарно сплатити борг, яка була залишена без задоволення.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на його користь 5 000 грн та судові витрати.

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи : ОСОБА_3 , Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності, в якому підтвердив факт укладення договорів № 26 та №26/01, втім зазначав про порушення ОСОБА_8 встановлених договором № 26 термінів виконання своїх зобов`язань та відсутності його повідомлення про неможливість проведення державної реєстрації права власності на будівлі та споруди на підставі наявних документів.

Вказував, що 09 січня 2009 року він придбав за договором купівлі-продажу будівель та споруд нерухоме майно по АДРЕСА_1 , яке складається з: Ж-1 топливно-роздаточна колонка літ.Х-2, х, комплекс автомийки, сходи, загальною площею 444,4 кв.м, нежитлова будівля літ.Ц-2, загальною площею 147,6 кв.м, кіоск (тимч.) літ.У, навіси літ.Ф,Ч, споруди № 1-4, 11, очисні споруди № 7-9.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21811844 від 09 лютого 2009 року вказане нерухоме майно було зареєстровано за ним та після реєстрації права власності він власними силами та за власний рахунок здійснив самовільне будівництво прибудови літ.Х1-1; ганків літ.х1-х6,ц; нежитлової будівлі літ.Щ; автогазозаправного пункту - стаціонарного літ.Ш-1, Ш1-1; №15 газозаправного модуля з колонкою.

Просив визнати за ним право власності на будівлі та споруди: комплекс автомийки літ.Х-2, прибудови літ.Х1-1, загальною площею 474,9 кв.м; сходи літ.х, ганки літ.х1 х6; нежитлова будівля Ц-2, площею 145,8 кв.м, ганок літ.ц; навіси літ.Ч,Ф; автогазозаправочний пункт - стаціонарний літ.Ш-1, прибудова літ.Ш1-1, загальною площею 253,3 кв.м; нежитлова будівля літ.Щ; огорожа №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою №15 по АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію нерухомого майна; визнати його таким, що правомірно набув право власності на вказані будівлі та споруди; визнати його право власності на вказані будівлі та споруди таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без прийняття в експлуатацію нерухомого майна.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на будівлі та споруди: комплекс автомийки літ.Х-2, прибудови літ.Х1-1, загальною площею 474,9 кв.м; сходи літ.х, ганки літ.х1х6; нежитлова будівля Ц-2, площею 145,8 кв.м, ганок літ.ц; навіси літ.Ч,Ф; автогазозаправочний пункт - стаціонарний літ.Ш-1, прибудова літ.Ш1-1, загальною площею 253,3 кв.м; нежитлова будівля літ.Щ; огорожа №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою № 15 по АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію нерухомого майна.

Визнано ОСОБА_2 таким, що правомірно набув право власності на вказані будівлі та споруди: комплекс автомийки літ.Х-2, прибудови літ.Х1-1, загальною площею 474,9 кв.м; сходи літ.х, ганки літ.х1х6; нежитлова будівля Ц-2, площею 145,8 кв.м, ганок літ.ц; навіси літ.Ч,Ф; автогазозаправочний пункт - стаціонарний літ.Ш-1, прибудова літ.Ш1-1, загальною площею 253,3 кв.м; нежитлова будівля літ.Щ; огорожа №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою №15 по АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію нерухомого майна

Визнано право власності ОСОБА_2 на будівлі та споруди: комплекс автомийки літ.Х-2, прибудови літ.Х1-1, загальною площею 474,9 кв.м; сходи літ.х, ганки літ.х1х6; нежитлова будівля Ц-2, площею 145,8 кв.м, ганок літ.ц; навіси літ.Ч,Ф; автогазозаправочний пункт - стаціонарний літ.Ш-1, прибудова літ.Ш1-1, загальною площею 253,3 кв.м; нежитлова будівля літ.Щ; огорожа №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою №15 по АДРЕСА_1 , таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без прийняття в експлуатацію нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , як особа, яка не брала участі у справі просила скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на незаконність рішення, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що ОСОБА_6 є колишньою дружиною ОСОБА_2 , а також власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 не був ані власником, ані користувачем земельної ділянки в АДРЕСА_1 , відтак не мав права на забудову земельної ділянки, що виключає можливість визнання за ним права власності на самочинно забудоване майно.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення, фактично перебрав на себе повноваження міської ради, усунувши її від виконання своїх дозвільно-розпорядницьких функцій, як органу місцевого самоврядування та власника будинку.

ОСОБА_2 не надано доказів введення об`єктів нерухомого майна будівель та споруд в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна, як об`єкта цивільного права.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо розроблення та затвердження позивачем за зустрічним позовом проектної документації, отримання ним відповідного документу, який надає право на виконання будівельних робіт, самовільне будівництво здійснювалося на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, будівлі та споруди за вищевказаною адресою не були прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення зустрічного позову та визнання права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно без прийняття в експлуатацію нерухомого майна, оскільки визнання права власності на такі об`єкти нерухомого майна, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Також, зазначено, що в супереч процесуальному закону, Державна архітектурно-будівельна інспекція у Дніпропетровській області не була залучена до участі у справі, тобто задовольняючи позовні вимоги позивача за зустрічним позовом, суд першої інстанції фактично вирішив питання щодо прав інших осіб, без їх залучення до справи (т.1.а.с.66-71).

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року залучено до участі у справі, в якості третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.1.а.с.176-181).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від імені та в інтересах яких діяв представник ОСОБА_9 , просили визнати дії апелянта щодо подачі апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами, повернути скаргу без розгляду, зазначаючи що права апелянта жодним чином не порушені. ОСОБА_6 навмисно ввела суд в оману щодо необізнаності про існування оскаржуваного рішення до 2020 року, оскільки на підставі цього рішення вона, як дружина, набула у спільну сумісну власність зі своїм чоловіком ОСОБА_2 зазначене в оскаржуваному рішенні майно. 22 червня 2012 року, як співвласник майна, в межах ст. 65 СК України, розпорядилась ним, надавши згоду, засвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу Терещенко Н.С. за реєстровим № 1226 на його продаж, що підтверджується пунктами 5 та 12 договорів купівлі-продажу укладених ОСОБА_2 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.1.а.с. 154) . Твердження апелянта про те, що будівництво здійснено на земельній ділянці, яка знаходилась ні в користуванні, ні у власника її чоловіка є хибним та спростовується рішенням Дніпропетровської міської ради № 1093 від 18 травня 2000 року(т.1.а.с.187-189,190-196, 203-205).

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 не з`явилася, неодноразово була повідомлена про дату,час і місце розгляду справи шляхом :- надіслання рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судових повісток, які відповідно довідок поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою « поверталися до адресу суду (т.3.а.с.123,155); - оголошення на сайті Судової влади України Дніпровського апеляційного суду ,у зв`язку з неотриманням поштової кореспонденції (т.3.а.с.152); - надіслання електронного листа представникам адвокату Зінченко Г.В.,Старенко І.І.(т.3.а.с.151);- отриманням судової повістки з повідомленням адвокатом Старенко І.І. (т.3.а.с.153).

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження,місця проживання чи перебування особи,повідомленою цією особою суду.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 не з`явилися,належним чином були повідомлені про дату,час і місце розгляду справи (т.3 а.с.139,140,151154,156,157). ОСОБА_10 , ОСОБА_4 представник ОСОБА_10 адвокат Мовчан О.О. надали заяви про можливість розгляду справи за їхньою відсутністю (т.3.а.с.142,158) .

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Довгополової О.О., представника третьої особи Дніпровської міської ради Гуртового В.Ю. , дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 25 січня 2023 року у цій справі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг № 26, згідно якого позивач прийняв на себе зобов`язання провести відповідні консультації та здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_2 на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 . Згідно умов договору № 26 ОСОБА_2 повинен був на протязі 5 банківських днів, з дати підписання договору, сплатити позивачу грошові кошти в розмірі 5 000 грн.

На виконання вимог п.3.2.6 договору № 26 , 20 вересня 2011 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №26/01 від 20 вересня 2011 року.

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань щодо сплати грошових коштів, ОСОБА_1 25 жовтня 2011 року звернувся до нього з вимогою сплатити борг та поставив під сумнів наявність у ОСОБА_2 права власності на будівлі та споруди.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 порушив встановлений договором № 26 термін виконання зобов`язань.

09 січня 2009 року ОСОБА_2 придбав за договором купівлі-продажу будівель та споруд нерухоме майно по АДРЕСА_1 , яке складається з: Ж-1 топливно-роздаточна колонка літ.Х-2,х, комплекс авто мийки, сходи, загальною площею 444,4 кв.м, нежитлова будівля літ.Ц-2, загальною площею 147,6 кв.м, кіоск (тимч.) літ.У, навіси літ.Ф,Ч, споруди №1-4,11, очисні споруди №7-9.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21811844 від 09 лютого 2009 року зазначене нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 .

Після реєстрації права власності ОСОБА_2 , своїми силами та за власний рахунок, здійснив самовільне будівництво прибудови літ.Х1-1; ганків літ.х1-х6,ц; нежитлової будівлі літ.Щ; автогазозаправного пункту стаціонарного літ.Ш-1,Ш1-1; №15 газозаправного модуля з колонкою. Загальна вартість будівельних матеріалів становить 44 924 грн.

30 серпня 2011 року за заявою ОСОБА_2 КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради проведено інвентаризацію, за результатами якої складено технічний паспорт та встановлено, що нерухоме майно, яке складається з автомийки літ.х-2, прибудова літ.Х1-1, сходи літ.Х, ганки літ.х1-х6,ц, будівля автогазозаправочного пункту стаціонарного літ.Ш-1, прибудова літ.Ш1-1, нежитлова будівля літ.Щ по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом та підлягає узаконенню.

На підставі технічних висновків ПМ-11-03-1, ПМ-11-03-2, ПМ-11-03, складених ФОП ОСОБА_12 (ліцензія АВ №558401, видана 11 серпня 2010 року з терміном дії до 09 липня 2013 року) обстеження і оцінки технічного стану будівель та споруд: будівлі комплексу автомийки літ.Х-2, прибудови літ.Х1-1, металевої драбини літ.Х, ганки літ.х1-х6, будівлі автогазозаправочного пункту стаціонарного літ.Ш-1, прибудови літ.Ш1-1, нежитлової будівлі літ.Щ по АДРЕСА_1 вбачається, що на підставі результатів обстеження встановлено, що конструкції будівель та споруд є завершеним будівництвом, знаходиться в нормальному та задовільному стані і відповідає категорії К-1, К-2, можлива експлуатація будівель та споруд за функціональним призначенням.

Суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог зустрічного позову. Первісний позов задоволенню не підлягає з огляду на фактичне ненадання послуг за договором № 26 про надання послуг від 20 вересня 2011 року ,відтак вимога про стягнення грошових коштів є безпідставними .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року в частині задоволення зустрічного позову скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач за зустрічним позовом не надав належні та допустимі докази у розумінні статті 376 ЦК України, які свідчили б про наявність підстав для визнання за ним права власності на самовільно збудовані будівлі та споруди. ОСОБА_2 не вирішив у позасудовому порядку вказаний спір та звернувся до суду з метою уникнення чи спрощення встановленої законодавством процедури оформлення права власності на самочинне будівництво (т.1.а.с.225-235).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.3 а.с.112-116).

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відтак при вирішенні питання про те, чи прийнято оскаржуване рішення про права, обов`язки, свободи чи інтереси особи, яка не брала участі у справі, суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку із прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами, чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права, свободи та/або обов`язки, або позбавлено певних прав, свобод та/або обов`язків у майбутньому.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки в такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Вирішення такого питання є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права та інтереси особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 333/537/13-ц (провадження № 61-17767св19).

Оскаржуючи рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року в апеляційному порядку, ОСОБА_6 вказувала на те, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, оскільки спірна нерухомість, право власності на яку було визнане за ОСОБА_2 оскаржуваним рішенням, належить саме їй на праві власності.

Проте,з досліджених матеріалів справи вбачається,що постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року по цивільній справі № 204/5734/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , державного реєстратора КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації ,треті особи ТОВ « Чиста тачка», АТ АКБ «Конкорд» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, залишено без змін рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року ,відповідно якого позов ОСОБА_2 задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н. М. про реєстрацію 18 березня 2019 року за № 46003090 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, права власності на комплекс автомийки за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер об`єкта в РПВН: 11697722. Стягнуто з державного реєстратора КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н.М., ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу позову в рівних частках, по 384 грн. 20 коп., з кожного.

Як встановлено судом першої інстанції з 11 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено шлюб. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року шлюб розірвано.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

09 січня 2009 року, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лопатою О.О., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, реєстраційний номер: 11697722, ОСОБА_2 придбав у власність будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та які складаються з: Ж-1, топливно-роздавальної колонки цегла, Х-2, х комплексу автомийки, сходів цегла, загальною площею 444, 4 кв.м., Ц-2 нежитлової будівлі цегла, загальною площею 147, 6 кв.м., У кіоску (тимч.), Ф,Ч навісів, 1-4,11 споруди, 7-9 очисних споруд.

Пунктом 8 вказаного договору зазначено про надання ОСОБА_6 своєї згоди як дружини на придбання вищезазначених споруд.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року за позивачем ОСОБА_2 визнано право власності на добудовану частину нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на комплекс автомийки літ. Х-2, прибудови літ. ХІ-1, загальною площею 474,9 кв. м; сходи літ. х, ганки літ.х1 - х6; нежитлову будівлю Ц-2, площею 145,8 кв.м, ганок літ. ц; навіси літ. Ч, Ф; автогазозаправочний пункт - стаціонарний літ. Ш-1, прибудову літ.Ш1-1, загальною площею 253,3 кв.м; нежитлову будівлю літ. Щ; огорожу №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою № 15 по АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію нерухомого майна.

Частину зазначеного вище майна : нежитлова будівля літ.Ц-2 загальною площею 145,8 кв.м.,ганок літ.ц,автогазозаправочний пункт-стаціонарний літ.Ш-1 поз.1-7 загальною площею 175,7 кв.м.,нежитлова будівля літ.Щ,навіси літ. Ч,Ф,Ю,споруди 2/3 частини № 1,№ 2,№ 4,газозаправний модуль з колонкою № 15,вимощення IV ; нежитлова будівля,сауна літ. П-2,прибудови літ.П1-2,літ.П2-2,загальною площею 292,1 кв.м.;прибудова літ.Ш1-1 поз.8загальною площею 77,6 кв.м., було продано за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу 22 червня 2012 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.1.а.с.125-132,142-143).

У матеріалах справи міститься копія письмової нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу та наступний продаж її чоловіком ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме: будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер 11697722, реєстраційний номер 14035747 , придбаного ними в період зареєстрованого шлюбу. При цьому, вона стверджує, що договір купівлі-продажу укладається її чоловіком в інтересах сім`ї і укладення цього договору відповідає їхньому спільному волевиявленню (т.2 а.с.31-32).

13 листопада 2017 року відомості щодо реєстрації права власності на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року щодо частини майна, що належала позивачу після продажу 22 червня 2012 року, були внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. (з відкриттям розділу) з зазначенням опису об`єкту нерухомого майна, а саме: комплекс автомийки літ.Х-2, сходи літ. х, пандус літ. х5, пандус літ. Х6, споруди №3, 7, 8, 9, 18, 19, - III, загальна площа 474,8 кв.м; Реєстраційний номер об`єкта нерухомості -101. Номер реєстрації права власності 23419824. Номер об`єкта в РПВН: 11697722.

02 грудня 2017 року, за заявою ОСОБА_2 від 01 грудня 2017 року, реєстраційний номер: 11697722, приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Кухтіною В.В., на підставі висновку ФОП ОСОБА_13 щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер 101 від 27.11.2017 року, було здійснено поділ (з відкриттям розділу): - 1) нежитлові приміщення поз. 101-114, загальною площею 227,8 кв.м., зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на І поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 101-114, xl-пандус, х2-пандус,х-3-ганок,х5-пандус,х6- пандус, №3, №7, №8, №9, №18, №19, ІІІ-споруди реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23854260; - 2) нежитлові приміщення поз. 115,201-208, 216 , загальна площа 140, 0 кв.м. зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на І поверсі розташоване нежитлове приміщення поз.115 площею 11,3 кв.м., на II поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 201-208, 216 площею 128,7 кв.м. , х4-ганок - реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23852863; -3) нежитлові приміщення поз. 209-215, загальною площею 107 кв.м., зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на II поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 209-215, х - сходи - реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23854260.

16 травня 2018 року відповідач ОСОБА_6 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про поділ майна подружжя, який було направлено за підсудністю до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська.

23 жовтня 2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська позов залишено без розгляду за заявою ОСОБА_6 із скасуванням арешту майна.

26 грудня 2018 року ОСОБА_6 звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з зустрічним позовом про визнання її особистою власністю спірного нерухомого майна.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Визнано за нею право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: комплексу автомийки літ. Х-2, на I поверсі поз. 101-115, на II поверсі поз. 201-216, загальною площею 474,8 кв.м., сходів літ. х, пандусів літ. х1, х2, х5, х6, ганку літ. х3, х4, споруди № 3, 7, 8, 9, 18, 19, III.

13 березня 2019 року державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46003090 від 18 березня 2019 року; номер запису про право власності 30737310; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, було здійснено державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 474,8 кв.м. що складається з : Х-2 - комплексу автомийки, х - сходів, х(1) - пандусу, х(2) - пандусу, х(3) - ганку х(4) - ганку, х(5) - пандусу, х(6) - пандусу, №3. 7,8,9,18,19, III споруд (огорожі, очисні споруди, замощення) на ім`я ОСОБА_6 на підставі рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, з зазначенням технічних характеристик об`єкта нерухомого майна, які не співпадають із зазначеними у резолютивній частині наведеного рішення.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року у справі 201/13239/18 визнано особистою власністю ОСОБА_6 нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: комплексу автомийки літ. Х-2, на I поверсі поз. 101-115, на II поверсі поз. 201-216, загальною площею 474,8 кв.м., сходів літ. х, пандусу літ. х1, х2, х5, х6, ганку літ. х3, х4, споруди № 3, 7, 8, 9, 18, 19, III.

03 липня 2020 року спірне нерухоме майно було реалізовано з прилюдних торгів, переможцем яких став ОСОБА_14 , який, отримавши 23 липня 2020 року нотаріальне свідоцтво про придбання спірного нерухомого майна, передав його 06 серпня 2020 року за актом прийому-передачі до ТОВ «Чистая тачка», яке, в свою чергу, 23 листопада 2020 року передало нерухоме майно в іпотеку АТ АКБ «Конкорд» .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2021 року, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 15 жовтня 2019 року у справі 201/13239/18 - скасовані та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні первісного та зустрічного позовів - відмовлено у повному обсязі.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається ,що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2021 року залишено без змін .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року по цивільній справі № 204/5734/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , державний реєстратор КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації «, треті особа ТОВ «Чиста тачка», АТ АКБ «Конкорд»,апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення,рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року,яким визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації « Шмідт Н.М. про реєстрацію 18 березня 2019 року за № 46003090 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,право власності на комплекс автомийки за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101,номер об`єкта в РПВН: 11697722, залишено без змін (т.3.а.с.85-106).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається ,що постановою від 22 лютого 2023 року Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, касаційну скаргу адвоката Горовенко Л. М. в інтересах ОСОБА_6 залишено без задоволення. Рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду по цивільній справі № 204/5734/19 залишено без змін .

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року як особа ,яка не брала участі у справі (т.1.а.с.66-72) .

При цьому , ОСОБА_6 не є суб`єктом спірних правовідносин та судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи та не може братися до уваги.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 17 листопада 2021 року в справі №201/5161/19 (провадження №61-11297св21), від 13 січня 2021 року у справі №466/5766/13-ц (провадження №61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі №201/751/14-ц (провадження №61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі №529/690/18 (провадження №61-6006св21) та від 02 листопада 2021 року у справі №314/5611/19 (провадження №61-3829св21).

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте, ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що жодного належного доказу на підтвердження порушення оскаржуваним рішенням прав скаржника суду не надано, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_6 не вирішувалися, тому, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Доводи скаржника не вказують на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та інтереси особи, яка звертається із апеляційною скаргою, тоді як наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту та за відсутності яких захист не здійснюється.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 362, 381 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Дніпровська міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складений 30 травня 2023 року .

Судді: