Справа №760/9948/22 2/760/3991/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

представника позивача Яценко Т. Ю. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова») звернулося до суду Києва з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з останнього на його користь заборгованість за спожиті послуги по утриманню підземного паркінгу, станом на 01 серпня 2022 року, в сумі 12 345,71 грн, яка складається з: основного боргу за період з 01 грудня 2020 року по 01 серпня 2022 року - 10 902,43 грн; 3% річних від простроченої суми за період з 01 грудня 2020 року по 01 лютого 2022 року - 313,93 грн; індекс інфляції за період з 01 грудня 2020 року по 01 лютого 2022 року - 1 129,35 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 90/0/5/07 від 25 червня 2007 року та Авізо № 394 від 24 липня 2009 року підземний паркінг по вул. Машинобудівній, 21-В у м. Києві був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування.

ОСОБА_3 є власником машино-місця НОМЕР_1 у паркінгу на підставі свідоцтва про право власності від 06 лютого 2008 року № 214-С/НП.

Відповідач не здійснював системну оплату за надані послуги, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за період з 01 грудня 2020 року по 01 серпня 2022 року у сумі 10 902,43 грн.

Крім того, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року вже стягувалась з ОСОБА_4 заборгованість за утримання підземного паркінгу за період з 01 січня 2020 року по 01 грудня 2020 року в сумі 4 954,47 грн.

Також, позивач у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання зі сплати коштів за послуги по утриманню підземного паркінгу, просить стягнути з останнього 3% річних та інфляційні втрати на підставі статті 625 ЦК України за період з 01 грудня 2020 року по 01 лютого 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом для захисту та поновлення своїх порушених прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2022 року вказану справу передано головуючому судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10 лютого 2023 року та 14 лютого 2023 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не було долучено до матеріалів справи договору або інших доказів про надання комунальних послуг, а також документів, які б вказували на порядок здійснення та правильність розрахунків за період з 01 грудня 2020 року по 01 серпня 2022 року. Надані позивачем розрахунки заборгованості є односторонніми арифметичними розрахунками та не відображають реального стану заборгованості.

Крім того, позивачем не додані належні та достатні докази на підтвердження виконання ним обов`язку щодо забезпечення належного утримання паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Машин6обудівна, 21В , зокрема: актів приймання-передачі робіт, інших документів, які б свідчили про фактичне виконання та фактичне надання послуг щодо технічного обслуговування систем протипожежної автоматики в димовидалення, технічного обслуговування, спостереження за установками пожежної автоматики, які підключені до спеціального об`єктового радіо блоку та технічне обслуговування радіо блока, вивезення побутових відходів.

Також, не надано трудових договорів або цивільно-правових договорів, які б підтверджували утримання сторожів та утримання слюсаря-сантехніка, електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, прибиральника.

Окрім того, не надано квитанцій на придбання матеріалів для проведення ремонтних робіт, не роз`яснено, що таке накладні витрати, а також рентабельність 8%. Не надано доказів направлення відповідачу рахунків на оплату таких внесків.

Водночас, відповідач звертає увагу, що з моменту придбання машино-місця НОМЕР_1 він жодного разу не використовував його за цільовим призначенням, оскільки на вказаному позивачем машино-місці встановлено конструкцію, яка є тепловою завісою, що заважає нормальному в`їзду/виїзду з машино-місця. У зв`язку з викладеним, 08 листопада 2021 року звернувся до позивача з претензією, на яку останнім було надано відповідь, що вказане обладнання було встановлено ще на стадії завершення будівельно-монтажних робіт і ТОВ «Новобудова» не встановлювало зазначене обладнання, а паркінг приймався в експлуатацію вже із змонтованим обладнанням. Також, 08 листопада 2022 року відповідачем було отримано висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, яким встановлено відсутність можливості безперешкодного в`їзду/виїзду автомобіля на машино-місце НОМЕР_1 через розміщення теплової завіси, а також необхідність її демонтажу для забезпечення безперешкодної та безпечної можливості експлуатації машино-місця.

Крім того, на машино-місці, належному відповідачу має місце постійне розміщення чужих транспортних засобів (двох мотоколісних транспортних засобів).

Враховуючи вищевикладене, відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням усунути порушення у користуванні його майном та повідомленням, що з моменту придбання машино-місця він не використовував його за цільовим призначенням.

22 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому представник позивача зазначив, що ТОВ «Новобудова» з моменту прийняття паркінгу в експлуатацію надає комунальні послуги, здійснює технічне обслуговування та утримання приміщення паркінгу в межах затверджених кошторисів на утримання. Зокрема, для обслуговування паркінгу та утримання його в належному стані укладені договори з підрядними організаціями про постачання електричної енергії, на технічне обслуговування автоматичної установки пінного пожежогасіння в приміщеннях паркінгу, про спостереження за установками пожежної автоматики на об`єкті.

Наполягає на тому, що послуги щодо обслуговування підземного паркінгу, в якому знаходиться машино-місце № НОМЕР_1 , що належить відповідачу позивач надавав своєчасно та в повному обсязі.

Крім того, відсутність письмового договору про надання послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, якщо такі послуги боржнику надавалися, а боржник їх приймав та не оплачував.

У свою чергу, відповідачем не надано суду доказів, що позивачем не надавалися послуги з утримання паркінгу, а позивачем доведено належними та допустимими доказами фактичне надання послуг (освітлення паркінгу, охорона, утримання систем протипожежної автоматики та димовидалення, його прибирання).

Стосовно теплової завіси в підземному паркінгу, то її було передбачено і змонтовано забудовником поряд зі спірним машино-місцем відповідно до проектної документації, тобто ще на стадії завершення будівельно-монтажних робіт. Таким чином, відповідач купував спірне машино-місце вже із вмонтованою тепловою завісою.

Щодо наявності на машино-місці відповідача сторонніх мотоколісних транспортних засобів, то дана ситуація не має систематичного характеру, оскільки охороною паркінгу вживаються всі необхідні заходи щодо недопущення сторонніми особами або власниками інших машино-місць залишення транспортних засобів на неналежних їм паркомісцях.

Крім того, відповідачем не доведено наявність сторонніх транспортних засобів на його машино-місці протягом спірного періоду та на день судового розгляду.

З огляду на викладене просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, а також зазначила, що позивачем не надано доказів надання послуг, а лише односторонній розрахунок заборгованості, тому просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Частинами першою-другою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Суд установив, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» від 25 червня 2007 року № 90/0/5/07 та Авізо від 24 липня 2009 року № 394 підземний паркінг по вул. Машинобудівній, 21-В у м. Києві був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування.

ОСОБА_3 є власником машино-місця НОМЕР_1 у паркінгу на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 06 лютого 2008 року.

Позивач надає комунальні послуги, здійснює технічне обслуговування та утримання приміщення паркінгу.

Згідно з розрахунком позивача, відповідач не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги з обслуговування паркінгу, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, що становить 12 345,71 грн, та складається з: основного боргу - 10 902,43 грн, 3% річних від простроченої суми - 313,93 грн, інфляційних втрат - 1 129,35 грн.

Згідно з пунктами 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Враховуючи зміст наведених норм, споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати послуг в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15.

У зв`язку з вищевикладеним, беручи до уваги, що відповідачем не заперечується факт споживання житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг у паркінгу, у тому числі технічного обслуговування та утримання приміщення паркінгу.

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Судом установлено, що відповідач, будучи власником машино-місця № НОМЕР_1 у підземному паркінгу по вул. Машинобудівній, 21-в у м. Києві , не сплачує за житлово-комунальні послуги, які надаються позивачем для його обслуговування.

Так, для обслуговування паркінгу та утримання його в належному стані ТОВ «Новобудова» укладені договори з підрядними організаціями, зокрема: договір № 3218017 про постачання електричної енергії від 02 грудня 2004 року, договір про постачання електричної енергії споживачу від 27 грудня 2018 року, договір № 122 ТО на технічне обслуговування автоматичної установки пінного пожежогасіння в приміщеннях паркінгу від 01 лютого 2011 року, договір № П-491/05/С9 про спостереження за установками пожежної автоматики на об`єкті від 25 серпня 2009 року.

Заяви про відмову від їх отримання або претензій щодо їх якості відповідач до позивача не подавав.

Разом з тим, відповідач звернувся до позивача з претензію, що позбавлений можливості користуватися належними йому машино-місцем, оскільки на вказаному місці встановлено теплову завісу, яка заважає нормальному в`їзду/виїзду з машино-місця, а також на належному йому місці постійно розміщуються чужі транспортні засоби (два мотоколісні транспортні засоби).

У відповідь на яку позивачем було повідомлено, що обладнання теплової завіси встановлено ще на стадії завершення будівельно-монтажних робіт, тобто воно не встановлювалося ТОВ «Новобудова» та паркінг приймався в експлуатацію вже із змонтованим у повному обсязі обладнанням. Наявність на вказаному паркомісці мотоколісних транспортних засобів не має систематичного характеру, а є разовим випадком. Охороною паркінгу вживаються заходи щодо недопущення встановлення сторонніми особами або власниками інших машино-місць транспортних засобів на неналежних їм парко місцях.

З викладеного вбачається, що на момент придбання відповідачем машино-місця у підземному паркінгу вже була наявна теплова завіса, оскільки її було збудовано ще до здачі його в експлуатацію, однак не дивлячись на це, відповідачем було придбане вказане місце.

Наданий ОСОБА_3 висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, яким встановлено відсутність безперешкодного в`їзду/виїзду автомобіля на машино-місце НОМЕР_1 через розміщення теплової завіси суд оцінює критично, оскільки відповідачем не надано доказів, що на момент придбання спірного машино-місця йому не було відомо про наявність теплової завіси, яка перешкоджає вільному в`їзду/виїзду автомобіля або така завіса з`явилася внаслідок дій позивача.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що розміщення на його машино-місці чужих транспортних засобів має систематичний характер.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що з боку позивача чиняться перешкоди у користуванні належним йому машино-місцем, своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

Також безпідставним є посилання відповідача на відсутність письмового договору з ним про надання послуг, як на підставу для відмови в позові, оскільки відсутність такого договору не є звільняє споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Отже, відповідач не виконував належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 грудня 2020 року по 01 серпня 2022 року житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 10 902,43 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_3 3 % річних за період з 01 грудня 2020 року по 01 лютого 2022 року у сумі 313,93 грн та інфляційних втрат за період з 01 грудня 2020 року по 01 лютого 2022 року у сумі 1 129,35 грн є правомірною.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Новобудова» підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом частини першої 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 2 481 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 322, 525, 526, 610, 625, 629 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 137, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість, з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат, в загальній сумі 12 345,71 (дванадцять тисяч триста сорок п`ять гривень 71 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова», , місцезнаходження: 03028, м. Київ, вл. Саперно-Слобідська, 10;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Л. М. Ішуніна