Справа №201/1829/23
Провадження № 2/201/1291/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

14.02.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.02.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№18).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 30.07.2011р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №406. Від даного шлюбу у них з чоловіком народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність взаєморозуміння та втрата почуття любові одне до одного. З липня 2021р. вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

В судове засідання обидві 20.04.2023р. сторони не з`явилися.

Позивачка по тексту позовної заяви до суду, яка була подана суду засобами поштового зв,язку, просила розглядати справу за її відсутності, а також те, що після розірвання шлюбу вона не бажає змінювати своє прізвище на те, що у неї було до шлюбу (а.с. №3-5).

Відповідач в судові засідання, які призначалися судом на 30.03.2023р. та 20.04.2023р., повторно не з`явився. Повідомити відповідача рекомендованим листом з повідомленням у суду була відсутня можливість через те, що останній зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області (а.с. № 23), а з цим містом тимчасово відсутній поштовий зв,язок (а.с. № 20, 29).

Отже, про дати обох судових засідань відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 26, 32), а також шляхом надіслання sms-повідомлень, які не були доставлені з технічним причин (а.с. № 25, 31).

У відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань.

Про причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.

З урахуванням прохання позивачки розглядати справу за її відсутності, повторної неявки відповідача при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 20.04.2023р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позовної заяви, ні по тексту будь-якої іншої заяви до суду, позивачка не дала згоду на ухвалення заочного рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.07.2011р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №406 (а.с.№6).

Від даного шлюбу у сторін є двоє спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 7, 8).

Судом встановлено, що спільне життя сторін, зі слів позивачки, не склалося через відсутність між подружжям взаєморозуміння та втрату почуття любові одне до одного.

Сторони, зі слів позивачки, припинили шлюбні відносини з липня 2021р., та з того часу не ведуть спільного господарства.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки, з липня 2021р. (майже 2 роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з липня 2021р. відповідно до даних, які містить позовна заява позивачка, оскільки відповідач своїх заперечень проти позову (чи іншого період припинення стосунків) суду не направив.

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, судом не вирішується, оскільки остання не виявила по тексту позову свого бажання повертати собі прізвище, яке в неї було до реєстрації шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-130, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30.07.2011р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №406 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.