Справа № 132/2414/23
Провадження № 2/132/636/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" жовтня 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павленко І.В.

з участю секретаря судових засідань Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в місті Калинівка цивільну справу за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 19.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 15648-12/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефона відповідача, містить реквізити та підписи сторін.

Кредит наданий у безготівковій формі, в гривні на платіжну картку, реквізити якої вказані позичальником у п. 7 кредитного договору.

Згідно умов договору про надання фінансового кредиту від 19.12.2021 № 15648-12/2021, Товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, до 17.01.2022, зі сплатою за користування кредитом 912, 5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Підписавши договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту від 19.12.2021 № 15648-12/2021, сторони узгодили орієнтовну вартість кредиту: сума кредиту - 5000 грн, виданий на 30 днів, з фіксованою відсотковою ставкою за день за користування кредитом - 2,5%, сума нарахованих відсотків - 3750 грн, до сплати всього - 8750 грн.

Кредитні кошти були направлені відповідачу в безготівковій формі на рахунок вказаної банківської картки.

Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.

13.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» був укладений договір факторингу № 13012023, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між TOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» та фізичними особами, в тому числі до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 14375 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9375,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак заборгованість не погасив.

На підставі ст.ст. 638, 526, 530, 611, 625, 629, 638 ЦК України ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 15648-12/2021 в розмірі 14375,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав.

За наявності існуючих умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 15648-12/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефона відповідача, містить реквізити та підписи сторін.

Кредит наданий у безготівковій формі, в гривні на платіжну картку, реквізити якої вказані позичальником у п. 7 кредитного договору.

Згідно умов договору про надання фінансового кредиту від 19.12.2021 № 15648-12/2021, Товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, до 17.01.2022, зі сплатою за користування кредитом 912, 5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Підписавши договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту від 19.12.2021 № 15648-12/2021, сторони узгодили орієнтовну вартість кредиту: сума кредиту - 5000 грн, виданий на 30 днів, з фіксованою відсотковою ставкою за день за користування кредитом - 2,5%, сума нарахованих відсотків - 3750 грн, до сплати всього - 8750 грн.

Кредитні кошти були направлені відповідачу в безготівковій формі на рахунок вказаної банківської картки.

Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.

13.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» був укладений договір факторингу № 13012023, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між TOB «ФК «ІНВЕСТРУМ» та фізичними особами, в тому числі до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 14375 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9375,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак заборгованість не погасив.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судуу своїй постанові від 6 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 договору про надання фінансового кредиту від 19.12.2021 № 15648-12/2021 та отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 5000 грн.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до наданих розрахунків заборгованості, які не були оспорені відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» становить за Кредитним договором № 15648-12/2021 в розмірі 14375 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9375,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, тому вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, інд.01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, рах. ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість Кредитним договором № 15648-12/2021 від 19.12.2021 в розмірі 14375 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9375,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, інд.01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, рах. ІВАN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя