Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1575/23

номер провадження 2/695/841/23

05 липня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

неповнолітнього, в інтересах якого подано позов - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - Курятник С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради, в якому просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_4 . Молодший брат ОСОБА_5 на день смерті матері постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Батько неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення сину належних умов життя та виховання, а саме протягом всього часу з дня його народження не займається вихованням, не цікавиться життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, взагалі не приймає жодної участі в житті дитини. Посилаючись на те, що позбавлення відповідача батьківських прав цілком відповідає інтересам дитини, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду в інтересах свого малолітнього брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 05.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.06.2023 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до розгляду по суті на 10 год 00 хв 05.07.2023.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо позбавлення його батьківський прав відносно ОСОБА_2 , вказавши, що ОСОБА_1 дійсно створив належні умови для життя та розвитку дитини.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Курятник С.А. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Опитаний в судовому засіданні неповнолітній - ОСОБА_2 пояснив, що протягом всього часу з дня його народження батько не займався його вихованням, не цікавився життям та здоров`ям, взагалі не приймав жодної участі в його житті.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи та неповнолітнього ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 , що також підтверджується даними свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 15.12.1990, свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_2 від 11.11.1995, свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_3 від 01.02.2010, свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 від 08.05.2010.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим Вознесенської сільською радою Золотоніського району Черкаської області від 08.09.2010.

Згідно з свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 від 10.04.2023, виданим виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 49 років, про що 10.04.2023 складено відповідний актовий запис № 23.

Відповідно до довідки Вознесенської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 13.04.2023 № 49 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 7 класі Вознесенської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Як зазначено у характеристиці Вознесенської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 21.04.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 7 класу Вознесенської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за час навчання в школі зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Саша товариський, щирий, доброзичливий, чесний, емоційний. Вміє знаходити спільну мову з людьми різного віку, має багато товаришів, користується авторитетом серед однокласників та учнів школи. Протягом усього часу навчання ОСОБА_7 у школі вихованням сина весь час займалася лише мама. Батько не брав участі у жодному батьківському зібранні, особисто ніколи не цікавився навчанням та вихованням сина.

Згідно з характеристикою виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 226 від 12.04.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час проживання на території сільської ради характеризується негативно, зловживає спиртними напоями. Поведінка в стані алкогольного сп`яніння неадекватна, часто влаштовував сімейні сварки стосовно своєї покійної дружини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5. Ніде не працює і давно не працював, веде паразитичний спосіб життя.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 26.04.2023, посвідченої секретарем Вознесенської сільської ради Макаренко Г.В., зареєстровано в реєстрі за № 29, він не заперечує щоб його було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , службою у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради встановлено, що ОСОБА_2 залишився без батьківського піклування, мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 ), батько ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде паразитичний спосіб життя, за час проживання на території сільської ради характеризується негативно. 26 квітня 2023 року ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Вознесенської сільської ради написав заяву, яка зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за № 29, що не заперечує проти позбавлення його батьківський прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_9 син ОСОБА_5 проживає у свого старшого брата по матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . Батько свідомо ухилявся і в подальшому ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, взагалі не підтримує зв`язків із сином, не піклується про фізичних та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з дитиною не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. Взявши до уваги протокол комісії з питань захисту прав дитини від 20.03.2023, виконавчий комітет Вознесенської сільської ради, як орган опіки та піклування, виходячи виключно з інтересів дітей, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 40 від 27.04.2023 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав», керуючись пп.4 п. «б» ст. 34, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19, 141, 150, 155, 164, 180 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вознесенської сільської ради № 06 від 20.03.2023, виконком сільської ради вирішив затвердити висновок органу опіки та піклування Вознесенської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у п.15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54).

Разом з тим Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими («Мамчур проти України», № 10383/09 від 16 липня 2015 року, п. 100).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов`язками щодо сина ОСОБА_5 є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що судом встановлено факт тривалого ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та таким, що належить задовольнити.

Водночас суд зауважує, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ), третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Вознесенської сільської ради (вул. Центральна, 21, с. Вознесенське, Золотоніський район, Черкаська область) про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 17.07.2023.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська