Справа № 306/1706/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гусоньки З. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області та ОСОБА_2 про визначення тимчасового влаштування дитини, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області та визначення тимчасового влаштування дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Гецко Вікторія Василівна, на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2023 року, постановлену суддею Ганчак Л. Ф.,

у с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області та ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування висновку, наказу служби у справах дітей цієї сільської ради, визначення тимчасового влаштування малолітньої дитини та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була матір`ю малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було розірвано ще 19.12.2018, а їхній малолітній син ОСОБА_8 залишився проживати разом із матір`ю.

Зазначала, що малолітній ОСОБА_8 є її онуком, батько якого тимчасово перебуває за кордоном, а тому вона як бабуся, після смерті матері хлопчика, має право щоб її онук проживав разом із нею.

Проте висновком служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 27.06.2022 за № 82 було попередньо визначено тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 , а згідно з наказом цієї ж служби від 27.06.2022 за № 18 тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишеного батьківського піклування, до вітчима ОСОБА_2 .

Указувала, що вона одразу ж як дізналася про смерть ОСОБА_4 , приїхала 28.07.2022 в Україну та 08.08.2022 звернулася до органу опіки та піклування з проханням зустрічі з малолітнім онуком, яка відбулася 09.08.2022. Після чого вона звернулася з заявою про негайне визначення проживання онука разом із нею та встановлення графіку зустрічей із ним.

Стверджувала, що вона постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має фінансову можливість забезпечувати потреби дитини, його належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Проте вітчим, із яким на даний час проживає дитина, перешкоджає їй у спілкуванні з онуком. Також він змінив школу, в якій навчався її онук, а саме з м. Свалява на сільську школу у с. Керецьки, де не були враховані інтереси дитини. Крім цього, коли вітчим ОСОБА_2 працює її онук більшість часу знаходиться з його батьками, а коли разом із ним на роботі, то постійно перебуває у його вантажному автомобілі у робочих поїздках, що також не є прийнятним для дитини.

Посилаючись на наведені вище обставини просила суд: 1) визнати протиправним рішення та скасувати висновок служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 82, та наказ цієї ж служби від 27.06.2022 за № 18 про тимчасове влаштування малолітньої дитини, залишеної батьківського піклування, до вітчима ОСОБА_2 ; 2) визначити тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з бабусею ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2022 року цю позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з тих підстав, що така подана без додержання вимог статей 175, 177 ЦПК України, оскільки вимога про визнання протиправним рішення та скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а щодо інших позовних вимог, то такі подані особою без відповідних на те повноважень. Окрім цього, позивачкою із заявлених трьох вимог судовий збір оплачено тільки за одну позовну вимогу. На усунення зазначених недоліків позовної заяви, суддею позивачці надано 10 днів із моменту отримання цієї ухвали.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця адвокатеса Гецко В.В., звернулася до суду з заявою про усунення недоліків позовної заяви та остаточно просила суд визначити тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з бабусею ОСОБА_1 . Щодо решти позовних вимог про визнання протиправним рішення і скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 82, та наказу цієї ж служби від 27.06.2022 за № 18 про тимчасове влаштування малолітньої дитини, залишеної батьківського піклування, до вітчима ОСОБА_2 , а також про зобов`язання вітчима ОСОБА_2 надати характеристику Керецьківської сільської ради і ІНФОРМАЦІЯ_3 , просила закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2022 року прийнято до розгляду цю позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі про визначення місця проживання дитини.

У грудні 2022 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 27.06.2022 за № 82 про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначення тимчасового влаштування цієї дитини разом із тіткою ОСОБА_3 .

Позовна заява мотивована тим, що вона має переважне право на те, щоб ця малолітня дитина проживала разом із нею, оскільки ще за життя її сестри дитина ОСОБА_8 постійно перебувала у неї, коли сестра хворіла, а її чоловік ОСОБА_2 був змушений доглядати за нею.

Зазначала, що вона працює вчителькою у ліцеї, має стабільний дохід і власний будинок, перебуває у шлюбі, а відтак проживання малолітнього ОСОБА_8 разом із нею відповідатиме інтересам дитини та її соціальній адаптації.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року, зокрема залучено до участі в цій справі в якості третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 .

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільради про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 82 та наказу про тимчасове влаштування цієї малолітньої дитини, залишеної батьківського піклування, до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 18, визначення тимчасового влаштування малолітньої дитини та зобов`язання ОСОБА_2 учинити певні дії закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до Органу опіки та піклування Керецьківської сільради Хустського району Закарпатської області про скасування висновку служби у справах дітей № 82 від 27.04.2016 про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 та визначення тимчасового влаштування цієї малолітньої дитини разом із тіткою ОСОБА_9 - залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України як такий, що не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду від 07.03.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Гецко В.В., подала на неї апеляційну скаргу внаслідок її незаконності та необґрунтованості через порушення судом норм процесуального права.

Скарга мотивована тим, що місцевим судом не звернуто уваги про відмову нею письмово від частини позовних вимог, а саме про визнання протиправним рішення і скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 82, та наказу цієї ж служби від 27.06.2022 за № 18 про тимчасове влаштування малолітньої дитини, залишеної батьківського піклування, до вітчима ОСОБА_2 , а також про зобов`язання вітчима ОСОБА_2 надати характеристику Керецьківської сільської ради і ІНФОРМАЦІЯ_3 , і проханням суду закрити провадження у справі в цій частині.

Зазначала, що спір про визначення тимчасового місця проживання дитини не є публічно-правовим спором, а тому не повинен розглядатися, як помилково вважав суд першої інстанції, в порядку адміністративного судочинства.

Просила оскаржену ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Козар М.М., посилався на її безпідставність і надуманість, просив таку залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Водночас 15.05.2023 до Закарпатського апеляційного суду від представниці апелянтки (позивачки) ОСОБА_1 адвокатеси Гецко В.В. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на це неявка учасників справи, на переконання колегії суддів і відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвала місцевого суду в частині залишення без розгляду позову третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_3 , останньою в апеляційному порядку не оскаржено та не є в цій частині ухвала і доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 , а відтак на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Предметом і межами апеляційного розгляду є ухвала суду в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Так, закриваючи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про: 1) визнання протиправним рішення та скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільради про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 82 та наказу про тимчасове влаштування цієї малолітньої дитини, залишеного батьківського піклування до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за №18; 2) визначення тимчасового влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 ; 3) зобов`язання ОСОБА_2 учинити певні дії, суд першої інстанції виходив із того, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як вимога про визнання протиправним рішення і скасування висновку, наказу служби у справах дітей підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства (ст. 5 КАС України), а відтак решта похідних від неї вимог, які окремо хоч і можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства, однак не підлягають розгляду в одному провадженню з вимогою, яка повинна розглядатися в порядку КАС України.

Проте колегія суддів із такими висновками місцевого суду погодитися не може, оскільки таких суд першої інстанції дійшов із порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Як уже зазначалося вище, на виконання ухвали судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.09.2022 про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 (а.с.24), останньою 03 жовтня 2022 року було подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, де позивачка остаточно просила суд лише визначити тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з бабусею ОСОБА_1 . А щодо решти позовних вимог про визнання протиправним рішення і скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 82, та наказу цієї ж служби від 27.06.2022 за № 18 про тимчасове влаштування малолітньої дитини, залишеної батьківського піклування, до вітчима ОСОБА_2 , а також про зобов`язання вітчима ОСОБА_2 надати характеристику Керецьківської сільської ради і ІНФОРМАЦІЯ_3 , просила закрити провадження у справі (а.с.29-31).

Ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.10.2022 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 лише про визначення місця проживання дитини (а.с.36).

Закриття провадження, як у даному випадку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, допускається виключно у відкритому провадженні, однак судом першої інстанції не відкривалося провадження за вимогами ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення і скасування висновку служби у справах дітей Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вітчима ОСОБА_2 від 27.06.2022 за № 82, та наказу цієї ж служби від 27.06.2022 за № 18 про тимчасове влаштування малолітньої дитини, залишеної батьківського піклування, до вітчима ОСОБА_2 , а також про зобов`язання вітчима ОСОБА_2 надати характеристику Керецьківської сільської ради і ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак і підстав для закриття провадження через неможливість розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства в місцевого суду не було.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить указану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить усталена практика ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 ЄСПЛ указав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Установлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. ЄСПЛ надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст. 6 Конвенції зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Отже, суд першої інстанції на зазначені вище обставини і вимоги закону уваги не звернув та підійшов до вирішення цього питання формально та на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України безпідставно закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги є слушними, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржена ухвала суду в частині закриття провадження у справі, відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, - скасуванню з одночасним направленням справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Гецко Вікторія Василівна, задовольнити частково.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2023 року в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області та ОСОБА_2 про визначення тимчасового влаштування дитини - скасувати, а справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 травня 2023 року.

Суддя-доповідачка Судді