Справа № 523/9928/22
Провадження №2/523/2453/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Мішаглі Л.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року провадження у справі зупинено до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

03 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява з ПАТ КБ «Приватбанк» про закриття провадження у цивільній справі № 523/9928/22 у зв`язку з відсутністю предмету спору за кредитним договором № б/н від 06 березня 2019 року та повернення з державного бюджету судового збору в розмірі 2 481,00 грн. сплаченого за платіжним дорученням № ІНВ98В3TYA від 28 червня 2022 року. Заява мотивована тим, що відповідачами у добровільному порядку сплачена заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим відсутній предмет спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст.255 ЦПК України передбачені наступні підстави для закриття провадження у справі: 1)справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2)відсутній предмет спору; 3)набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4)позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5)сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6)суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7)настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8)після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно із ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони самостійно розпоряджаються своїми процесуальними правами, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору.

В процесі розгляду даної справи представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив про відсутність предмету спору та просив закрити провадження на цій підставі.

Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Оскільки судом встановлено, що відповідачі задовольнили позовні вимоги позивача добровільно сплативши заборгованість за кредитним договором після відкриття провадження у справі, тому суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для закриття провадження у справі з підстави передбаченої у п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Однак враховуючи, що на теперішній час перестали існувати обставини, що були предметом позову та між сторонами не залишилося неврегульованих питань, фактичний зміст заяви представника позивача свідчить про те, що останній не підтримує своїх вимог внаслідок їх задоволення відповідачами, тобто відмовився від позову, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову ( п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України). При цьому, підстави для неприйняття такої відмови суд не встановив і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права сторін.

У відповідності до частини 3 статті 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо повернення з державного бюджету судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про повернення судового збору з державного бюджету.

Як вбачається з платіжного доручення № ІНВ98В3TYA від 28 червня 2022 року АТ КБ «Приватбанк» у справі сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Таким чином, у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, судовий збір з державного бюджету позивачу не повертається.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц в якій зазначено, що правовий аналіз ч. 3 ст. 142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, відмова прийнята судом, суд не вбачає підстав для повернення позивачу судового збору з державного бюджету. Одночасно, суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення судового збору з відповідача, у зв`язку з відсутністю заяви позивача про останнє (ч.3 ст. 142 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.142, 255, 256, 259-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відновити провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Прийняти відмову позивача від позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, та закрити провадження по справі.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про повернення позивачу судового збору у розмірі 2 481,00 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено та підписано 14.04.2023 року

Суддя