Справа № 274/4095/23
Провадження № 2/0274/1190/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

28.06.2023 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Семенюк Т.М. звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", в якому просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, по день фактичного розрахунку, а саме за період з 19.11.2022 по 19.05.2023 в сумі 301 069,60 грн.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами суддя встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

У порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не долучено документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість, в позовній заяві, як на підставу звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України (далі КЗпПУ) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпПУ, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу.

При цьому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

А тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ (в усіх судових інстанціях).

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 369/5652/16-ц (провадження № 61-29211св18), від 10.10.2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи ціну позову, яка складає 301 069,60 грн., позивачу необхідно сплатити судовий збір за в розмірі 3010.70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 258-260,354 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали. Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом надання оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у визначеному судом розмірі.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко