Номер провадження: 22-з/813/152/23
Справа № 501/4646/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

24.04.2023 року м. Одеса

24 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження

заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від імені яких діє представник Грубнік В.І. , про ухвалення додаткового рішення,

за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення.

Іллічівський міський суд Одеської області від 07 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення відмовив.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.03.2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволена частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення малолітньої ОСОБА_2 скасувано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення малолітньої ОСОБА_2 задоволені. Вселено ОСОБА_2 у житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення суду залишено без змін.

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від імені яких діє представник Грубнік В.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі про стягнення витрат на правничу допомогу у зазначеній справі. В заяві представник позивачів просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму судового збору сплаченого при подачі позову тa апеляційної скарги в розмірі 2270 грн та витрати на правому допомогу у розмірі 20000 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму судового збору сплаченого при подачі позову та апеляційної скарги в розмірі 2270 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.03.2023 року заява ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від імені яких діє представник Грубнік В.І. про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 надав клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та звільнення від сплати судового збору, в якому просить зменшити розмір витрат на правову допомогу з 20000 грн до 1 грн, звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що заявлений розмір витрат на підготовку позовної заяви та апеляційної скарги є необґрунтованим, недоведеним та неспівмірним із складністю справи. Вартість послуг за прийняття участі у суді першої інстанції у розмірі 6000 грн відповідач також вважає необґрунтованою та неспівмірною, оскільки не надано доказів на підтвердження понесення витрат на дорогу, разом з тим, тривалість судових засідань становила не більше 15 хвилин. Щодо стягнення судового збору на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_8 по 2270 грн, відповідач зазначає, що апелянтом є тільки ОСОБА_1 , тому вимога про стягнення судового збору у розмірі 2270 грн на користь ОСОБА_8 є безпідставна. Також відповідач, звертає увагу на те, що апеляційна скарга задоволена частково, тому стягнення судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги є безпідставним.

Крім цього, відповідач зазначає, що на теперішній час він є військовослужбовцем та інвалідом 2 групи, що підтверджується витягом з наказу № 47 від 01.03.2022 року та копією посвідчення № НОМЕР_1 , тому, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Учасники процесу у судове засідання не з`явились.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, конверт з рекомендованим повідомленням повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, конверт з рекомендованим повідомленням повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник позивачів Грубнік В.І. про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку отримав 14.04.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, конверт з рекомендованим повідомленням повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_9 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» до «Електронного кабінету», та її отримання 04.04.2023 року 17:25:42, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету. У клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу та звільнення від сплати судового збору просив розглянути заяву без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів, дослідивши подану ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 заяву про ухвалення додаткового рішення вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, в апеляційній скарзі скаржниками зазначено про те, що орієнтовний перелік судових витрат становить оплата судового збору у розмірі 2724 грн та витрати на правову допомогу 20000 грн.

Також в судовому засіданні, яке відбулося 13.03.2023 року, представником позивачів Грубніком В.І. зроблена усна заява про розподіл судових витрат, зазначивши, що відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України будуть надані докази витрат на правничу допомогу, що підтверджується фіксацією судового засідання технічними засобами.

Одеським апеляційним судом постанова у справі ухвалена 13.03.2023 року.

Із матеріалів справи вбачається, що Одеським апеляційним судом 17.03.2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від імені яких діє представник Грубнік В.І. , про ухвалення додаткового рішення, із долученням до заяви копій: розрахункової квитанції від 13.03.2023 року, акту про надання правових послуг.

Враховуючи, що постанова винесена Одеським апеляційним судом 13.03.2023 року, то останній день подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, припадає на 20 березня 2023 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що представником позивачів до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявлялося клопотання про розподіл судових витрат, і докази подані у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк, після ухвалення судового рішення.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Проте, позивачами та їх представником Грубніком В.І. , як під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, так і при зверненні із заявою про ухвалення додаткового рішення не надано суду доказів щодо укладення між позивачами та адвокатом Грубніком В.І. договору про надання правової допомоги.

Саме в договорі про надання правничої допомоги визначається порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.

Матеріали справи не містять доказів між ким та коли укладено договір про надання правничої допомоги, при цьому адвокат Грубнік В.І. в даній справи представляв інтереси та діяв від імені позивачів ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 ,крім того, акт про надання правових послуг по справі № 501/4646/21, доданий до заяви про ухвалення додаткового рішення, не містить посилання на договір.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду справи в суді першої інстанції адвокатом Грубніком В.І. на підтвердження повноважень представництва інтересів позивачів ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , надано ордер Серії ВН № 1160518, ордер Серії ВН № 1160515, ордер Серії ВН № 1160514, в яких зазначено, що адвокат діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.12.2021 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції адвокатом Грубніком В.І. на підтвердження повноважень представництва інтересів позивачів ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , надано ордер Серії ВН № 1220949, ордер Серії ВН № 1220948, ордер Серії ВН № 1220946, в яких зазначено, що адвокат діє на підставі договору про надання правової допомоги від 25.01.2023 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що адвокатом Грубніком В.І. надавалась правнича допомога ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги від 03.12.2021 року, а в суді апеляційної інстанції на підставі договору про надання правової допомоги від 25.01.2023 року.

При цьому,в розрахунковій квитанції від 13.03.2023 року зазначено про отримання адвокатом Грубніком В.І від ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги від 05.12.2021 року 20000 грн.

Таким чином, за договором про надання правової допомоги від 05.12.2021 року кошти сплачувалися ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від від 13.03.2023 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено без змін.

Викладені обставини свідчать про те, що що заявниками усупереч вимогам частини третьої статті 137 ЦПК України до вказаного клопотання не надано договору про правничу допомогу, укладеного з адвокатом Грубніком В.І., при цьому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення відмовлено та апеляційна скарга залишена без задоволення, тому колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судового збору

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що у грудні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4, частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становив 2270 грн.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру яка подана: юридичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 грн); фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн) (частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно квитанції від 03.12.2021 року ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн.

ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією від 03.12.2021 року

Апеляційну скаргу на судове рішення місцевого суду подавали ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , які сплатили судовий збір у розмірі 1362 грн кожна, що підтверджується квитанціями від 15.12.2022 року.

Колегія суддів вважає, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення відмовлено та апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за подання позовної заяви, апеляційної скаргипокладаються на позивачів.

Відповідач ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Таким чином, від сплати судового збору звільнені батьки, законні представники малолітніх чи неповнолітніх осіб, які звертаються із скаргами про захист прав та/або інтересів малолітньої чи неповнолітньої особи.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 120/1647/20-а.

Оскільки до суду із позовом про вселення ОСОБА_1 , зверталася в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , а саме з метою захисту прав малолітньої, тому відповідно до вимог пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги не сплачувався.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах малолітньої ОСОБА_10 , звільнено від сплати судового збору в силу пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», а відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, і також на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст. 133,141,246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересахдіє представник Грубнік В.І. , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.А. Коновалова

Cудді М.В. Назарова

О.Ю. Карташов