Справа № 462/5579/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/708/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Назар Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Буковинського Романа Євгеновича на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «КредіАгріколь Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2015 року АТ «КредіАгріколь Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором №1264/06-ф від 23.11.2006 року в розмірі 34 868,13 дол. США та пеню в розмірі 6 780,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 23 листопада 2006 року Акціонерне товариство ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК, повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК, повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та фізична особа - резидент ОСОБА_2 уклали кредитний договір №1264/06-ф.

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Кредитор надав позичальнику кредит в сумі 45000,00 доларів США до 22.11.2026 включно. Цим же пунктом кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується повертати кредит частинами щомісячно до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення.

Відповідно до п.1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти - щомісячно, в розмірі 11,2% річних. 25.07.2011р. Публічне акціонерне товариство КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та фізична особа резидент ОСОБА_2 уклали договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №1264/06-ф. Виконання кредитного договору №1264/06 ф від 23.11.2006р забезпечене іпотекою, так 23.11.2006р було укладено договір іпотеки між АТ «Індустріально-експортний банк» (іпотекодержатель) повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК та ОСОБА_2 іпотекодавцем). Згідно п.1.1 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . Договір іпотеки забезпечує вимоги повернення банку кредитних коштів за кредитним договором №1264/06-ф від 23.11.2006 р. а також сплату відсотків, комісії, можливу неустойку (пеню).

Крім того 23.11.2006р між ОСОБА_1 та АТ «Індустріально-експортний банк» (іпотекодержатель) повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК було підписано договір поруки. Згідно пункту 2.1. сторони цього договору визнали, що у випадку невиконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань по кредитному договору №1264/06-ф від 23.11.2006р. Поручитель ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність перед Банком на рівні з позичальником. Враховуючи наведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «КредіАгріколь Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , рах. № НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» м. Київ, МФО 300614) заборгованість за Кредитним договором № 1264/06-ф від 23 листопада 2006 року по основному боргу та відсотках за користування кредитом станом на 03 серпня 2015 року в сумі - 34 868,13 дол. США та пеню в розмірі 6 780,38 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , рах. № НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» м. Київ, МФО 300614) судові витрати в розмірі 3 654,00 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Буковинський Роман Євгенович.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Звертає увагу на те, що згідно ч.4 ст. 559 ЦК України Договір поруки від 23 листопад 2006 року припинив свою дію ще 4 червня 2008 році, тобто після спливу 6 місяців від дати виникнення простроченої заборгованості по сплаті кредиту та процентів, що утворились 04 січня 2008 року.

Крім того, також звертає увагу суду що в порушення п. 3.2. Договору поруки Позивач навіть не надсилав Поручителю письмового повідомлення про виникнення заборгованості Позичальника по Кредитному договору, а суд першої інстанції не з`ясував дані обставини справи, оскільки в матеріалах судової справи відсутнє будь-яке повідомлення Позивача до Поручителя.

Таким чином, право вимоги Позивача щодо звернення з відповідним позовом про стягнення заборгованості по Кредитному договору з Поручителя в силу ч. 2 п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ( в редакції, що діяла на час відповідних правовідносин) взагалі не виникало, а згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України таке суб`єктивне право Позивача було втрачено ще у червні 2008 року, тобто в силу закону, у зв`язку з припиненням договором поруки, а саме зі спливом шестимісячного строку зверненням до суду з відповідною вимогою.

Також стверджує, що через недотримання позивачем обов`язкового досудового порядку врегулювання спору відсутні підстави для стягнення коштів у судовому порядку.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

19 травня 2023 року представником АТ «Креді Агріколь Банк» - Пилипчук І.Ю. було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

30 червня 2023 року від представника позивача адвоката Пилипчук І.Ю. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Колегія суддів приходить до висновку, що вказане клопотання до задоволення не підлягає, оскільки таке подано з порушенням строків встановлених ч. 2 ст. 212 ЦПК України.

03 липня 2023 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку з його хворобою, проте жодних підтверджуючих документів до клопотання не було додано, тому колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.

Дана справа перебуває в провадженні суду апеляційної інстанції з березня 2023 року і у всіх учасників справи було достатньо часу для наведення своїх доводів у поданому до суду позові, запереченні на позов, письмових поясненнях, апеляційній скарзі та відзиві на скаргу тощо.

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов АТ «Креді Агреколь Банк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договором поруки, а відтак саме, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Кредитним договором №1264/06-ф від 23.11.2006 року по основному боргу та відсотках за користування кредитом станом на 03.08.2015 року в сумі 34 868,13 дол. США та пені в розмірі 6 780,38 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що 23.11.2006 року між ОСОБА_2 і АТ «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», укладено кредитний договір №1264/06-ф (т.1 а.с. 9-15).

За умовами договору банк видав кредит позичальнику у сумі 45000.00 доларів США зі сплатою 11,2% на умовах, визначених договором, на строк з 23.11.2006 року до 22.11.2026 року. При цьому позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду за управління кредитом в розмірі 0,15% від фактичного залишку заборгованості за кредитом.

Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між банком, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 23.11.2006 року укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 1264/06-ф (т.1 а.с.28-29).

Відповідно до п. 2.1. договору сторони визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. Сторони договору встановлюють, що поручитель після виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, набуває всіх прав банку в частині виконання ним зобов`язань.

В подальшому, 25.08.2011 року між АТ «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 1264/06-ф, яким було змінено процентну ставку, а саме: за період з 25.08.2011 року до 24.08.2012 року включно за ставкою 10% річних, а за період з 25.08.2012 року, за ставкою 11,69% річних.

При цьому, даним договором з положень кредитного договору вилучено обов`язок сплати щомісячну комісію у розмірі 0,15%, яка у річному розрізі становить 1,8% річних.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель, хоча й пов`язаний із боржником певними зобов`язальними відносинами, є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення.

Як беззаперечно встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено доводами апеляційної скарги, договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору №1264/06-ф було укладено без погодження із відповідачем ОСОБА_1 ..

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, доповненням до кредитного договору № 1264/06-ф було змінено процентну ставку, а саме за період з 25.08.2012 року така встановлена на рівні 11,69% річних, за умовами кредитного договору № 1264/06-ф така становила 11,2% на строк з 23.11.2006 року до 22.11.2026 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що такі зміни процентної ставки є збільшенням обсягу відповідальності поручителя у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором.

У зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентної ставки навіть за згодою кредитора і боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладання на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх обов`язків перед кредитором. Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стає результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання, однак як зазначено вище такі умови (домовленість) в договорі поруки відсутні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задоволено.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 1 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року скасовано й ухвалено нове рішення: у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4; код ЄДР: 14361575) у порядку компенсації за рахунок держави 1 708,72 грн (одну тисячу сімсот вісім грн 72 коп.) судового збору, з яких: 606,32 грн за подання апеляційної скарги, 1 102,40 грн за подання касаційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з неналежності такого способу захисту інтересу поручителя як визнання припиненим договору поруки та необхідності захищати право поручителя в ініційованому банком провадженні про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_1 слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «КредіАгріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, ч. 1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буковинського Романа Євгеновича задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2023 року скасувати в частині позовних вимог до ОСОБА_1 та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «КредіАгріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 липня 2023 року.

Головуючий : О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О.Шеремета