Справа № 944/5317/20
Провадження №2/944/193/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.05.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 17 квітня 2015 року між ПАТ «Українська пожежно- страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5085409.

У відповідності до умов договору страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Ореl», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

17.07.2015 року об 13год 00хв, по вул.Личаківській 36 у м.Львові, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ореl», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав.механічні пошкодження, а власник вказаного автомобіля - матеріальні збитки.

Відповідно до постанови Личаківського районного суду м.Львова від 11.08.2015 року по справі №463/3696/15, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340гривень.

Згідно вимог ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до cтраховика ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ»» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №5-184-010-1301-15 від 18.06.2015 року.

У свою чергу, страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» - звернулося до Страховика - ПрАТ «УПСК» із заявою за №673/17 від 22.03.2017 року про виплату страхового відшкодування за полісом №АІ/5085409.

Крім цього, ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» звернулося до суду з позовною заявою до ПрАТ «УПСК» про відшкодування матеріальної шкоди. Рішенням Господарського суду м.Києва від 24.11.2017 року позовні вимоги були задоводені в повному обсязі.

Так, на підставі Рішення Господарського суду м.Києва від 24.11.2017 року та службової записки від 04.12.2017 року, ПрАТ «УПСК» було виплачено ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» страхове відшкодування в розмірі: 10 610 (десять тисяч шістсот десять) грн 00 коп та судових витрат 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» становить 12 210 (дванадцять тисяч двісті десять) грн 00 коп.

Зважаючи на те, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди відповідачем не було повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у встановлений Законом строк.

З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АІ/5085409.

Тобто право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 05 грудня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №1519 від 05.12.2017 року.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.

01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_4 укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор - позивач отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування. Тобто, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/5085409 від 17.04.2015 року у розмірі: 10 610 (десять тисяч шістсот десять) грн 00 коп.

Просить суд позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_4 (р/р НОМЕР_3 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 10 610грн 00коп, сплачений судовий збір в розмірі 840грн 80коп, та витрати на правову допомогу в розмірі 2 000грн 00 коп.

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у відсутності строни позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Степаняк І.В. скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, позовні вимоги заперечив. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Згідно з вимогами ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.4ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17.07.2015 року об 13год 00хв, по вул.Личаківській 36 у м.Львові, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ореl», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 11.08.2015 року у справі №463/3696/15, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340гривень.

Як вбачається з Полісу №АІ/5085409 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 квітня 2015 року між ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування, строком з 18.04.2015 до 17.04.2016 страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 100 000грн, за шкоду, заподіяну майну 50 000грн. Відповідно до умов вказаного договору страхування ПрАТ «УПСК» взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Ореl», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_4 був укладений Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор - позивач отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування. Тобто, Фізична особа- підприємець ОСОБА_4 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/5085409 від 17.04.2015 року у розмірі: 10 610 (десять тисяч шістсот десять) грн 00 коп.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до cтраховика ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ»» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №5-184-010-1301-15 від 18.06.2015 року.

У свою чергу, страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» - звернулося до Страховика - ПрАТ «УПСК» із заявою за №673/17 від 22.03.2017 року про виплату страхового відшкодування за полісом №АІ/5085409.

Крім цього, ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» звернулося до Господарського суду м.Києва з позовною заявою до ПрАТ «УПСК» про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до рішення Господарського суду м.Києва від 24.11.2017 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гарантія» задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гарантія» 10 610грн, страхового відшкодування та 1 600грн судового збору. Дане рішення набрало законної сили. На підставі даного рішення ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила ПАТ «СТ «Гарантія» страхове відшкодування в розмірі 10 610грн.

З підпункту 38.1.1 пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час здійснення страхової виплати, вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику повідомлення).

Згідно підпункту 33.1.4. пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

З аналізу підпункту 33.1.4. пункту 33.1 ст. 33, підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово повідомити страховика про настання ДТП встановлено для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Страховий випадок ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винен в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач визнав факт ДТП добровільно сплативши страхове відшкодування, а тому сам по собі факт невчасного повідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Даний висновок ґрунтується на правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України виказаний у справі №6-284цс15 від 16.09.2015 року.

Страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» - звернулося до Страховика - ПрАТ «УПСК» із заявою за №673/17 від 22.03.2017 року про виплату страхового відшкодування за полісом №АІ/5085409. На підставі рішення Господарського суду м.Києва від 24.11.2017 року та службової записки від 04.12.2017 року, ПрАТ «УПСК» було виплачено ПрАТ «СТ «ГАРАНТІЯ» страхове відшкодування в розмірі: 10 610 грн та судових витрат 1 600грн.

Невчасне повідомлення страхувальником про подію ДТП належного страховика за умови визнання страховиком страхового випадку, неоспорення факту ДТП і розміру здійсненої страхової виплати, не може бути підставою для стягнення цієї виплати у порядку регресу з добросовісного страхувальника.

Аналогічний висновок зроблено Верховним судом у постанові від 18.07.2018 року у справі № 759/19724/15-ц.

Неповідомлення страхувальником (водієм) свого страховика про настання страхового випадку не є підставою для стягнення із страхувальника (водія) страхового відшкодування в порядку регресу, якщо страховик мав можливість перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам, оскільки, настання факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксованих правоохоронними органами; водій, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, і сам страховик його визнав, сплативши страхове відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду у справах №760/5736/15-ц від 14.02.2018 року, №752/9895/15-ц від 14.02.2018 року, №722/1929/15-ц від 28.02.2018 року, №522/24655/16-ц від 04.04.2018 року, від 25 квітня 2018 року у справі №369/5335/15-ц, від 3 травня 2018 року у справі №210/3852/15-ц; від 20 червня 2018 року у справі №760/17929/15-ц, від 12 вересня 2018 року у справі №459/212/17; від 20 вересня 2018 року у справі №754/10079/16-ц; від 10 жовтня 2018 року у справі №686/26194/14-ц; від 10 жовтня 2018 року у справі №371/6159/16-ц; від 24 жовтня 2018 року у справі №300/847/16-ц; від 22 листопада 2018 року у справі №711/9786/16-ц; від 28 листопада 2018 року у справі № 753/16761/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі №208/7291/13-ц, від 20 лютого 2019 року у справі №753/18489/15-ц, від 13 березня 2019 року у справі №495/8394/15-ц, від 10 квітня 2019 року у справі №724/1009/16-ц, від 25.02.2020 року у справі № 910/7825/19, від 17.01.2020 року у справі № 463/5839/16-ц.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди слід залишити без задоволення.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 315, 319, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: Швед Н.П.