КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8107/2022 Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/41/18

29 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ратнікової В.М.

суддів: Левенця Б.Б.

Борисової О.В.

при секретарі: Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Київській області про виділ частки майна в натурі, що є спільною частковою власністю, скасування права власності, визнання нечинним свідоцтва про право на спадщину за законом та записів про реєстрацію права власності, поділ земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Головне територіальне управління юстиції у Київській області та просила:

виділити їй в натурі 27/36 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на виділене нерухоме майно, як окремий об`єкт з самостійним виходом, припинивши при цьому право спільної часткової власності, якщо виділ зробити (переобладнати) технічно можливо, при необхідності з незначними відступами від ідеальних часток, зі сплатою компенсації тому власнику, ідеальна частка якого зменшується, а якщо виділ в натурі технічно неможливий, то встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) в цьому будинку, з залишенням, в разі необхідності, окремих підсобних приміщень в загальному користуванні учасників спільної часткової власності;

скасувати право власності ОСОБА_2 на 3/8 частини земельної ділянки, площею 0,592 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:053:0090, зареєстроване державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М. Є. 14 лютого 2017 року за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33847262 від 14 лютого 2017 року;

визнати нечинним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-172, спадкова справа № 607/2015;

визнати нечинним номер запису про право власності 19002776 від 14 лютого 2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

визнати нечинним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, видане ОСОБА_1 на 3/8 частини земельної ділянки, зареєстроване державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. 14 лютого 2017 року в реєстрі за № 2-167, спадкова справа № 605/2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33847262 від 14 лютого 2017 року, номер запису про право власності 19002658, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 27/36 ідеальні частки земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , яка відповідає її частці у будинковолодінні;

залишити за ОСОБА_2 право власності на 9/36 ідеальних частки земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , яка відповідає його частці у будинковолодінні;

провести між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поділ в натурі земельної ділянки, площею 0,592 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:053:0090 відповідно до часток у будинковолодінні, а при необхідності з незначними відступами від ідеальних часток, зі сплатою компенсації тому власнику, ідеальна частка якого зменшується, а в разі неможливості такого поділу - встановити порядок користуванню даною земельною ділянкою, враховуючи здійснений поділ будинку в натурі, архітектурно-будівельні, санітарні чи протипожежні норми і правила.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також приналежних господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 587 кв.м. з 16.04.1970 року був ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності за законом, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 16.04.1970 року за реєстраційним номером 950, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 2744.

01.02.1991 року ОСОБА_3 подарував своєму сину ОСОБА_2 9/36 частин будинку згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., зареєстрованого 01.02.1991 року державним нотаріусом та Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 04.02.1991 року за № 3443.

Відповідно до ст. 1 вищезазначеного договору дарування ОСОБА_2 отримав лише ідеальну частку в будинку, в натурі частки не виділялись, конкретний порядок користування приміщеннями та земельною ділянкою не визначався, всі приміщення надавались відповідачу у спільне користування, з урахуванням його подарованої частки.

Після смерті ОСОБА_3 його майно успадкувала його дружина ОСОБА_4 та стала власником 27/36 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 14.07.1992 року за реєстраційним №1-2255 та зареєстрованого 18.08.1992 року в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №2744 в книзі 8.

За свого життя ОСОБА_4 склала заповіт від 17.10.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Цебровою Л.М., зареєстрований в реєстрі за №1-2387, згідно якого вона заповідала належні їй на праві власності 27/36 частин будинку АДРЕСА_1 своїй дочці - ОСОБА_1 .

У 2008 році ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приватизували земельну ділянку, площею 0.592 га, по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:053:0090, на якій розташований будинок, та отримали державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯВ № 818123 від 24.01.2008, згідно якого вони отримали у власність земельну ділянку у спільну часткову власність, відповідно до часток у домоволодінні (будинку), ОСОБА_2 9/36 частин земельної ділянки, ОСОБА_4 - 27/36 частин земельної ділянки.

Договір про поділ чи про конкретний порядок користування земельною ділянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не укладали, так як ОСОБА_2 після одруження 16.07.1998 року проживав разом зі своєю дружиною за іншою адресою, де зареєструвався 22.12.1989 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, спадкоємицею за заповітом стала її дочка ОСОБА_1 , а спадкоємцями за законом стали син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 отримала у спадщину 27/36 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. 14.02.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-162, спадкова справа №605/2015. Право власності на 27/36 частин будинку зареєстровано державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. 14.02.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33845293 від 14.02.2017 року, номер запису про право власності 19001458, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Крім того, державний нотаріус Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. зареєстрував за спадкоємцями за законом право власності на частку земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 , зокрема, видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.02.2017 року на 1/2 від 27/36 частин земельної ділянки з кадастровим номером :01:053:0090, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , що дорівнює 3/8 частини ділянки, зареєстроване в реєстрі за № 2-167, спадкова справа №605/2015, право власності зареєстровано державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. 14.02.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33847262 від 14.02.2017 року, номер запису про право власності 19002776, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Також, державний нотаріус Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. видав ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.02.2017 року на 1/2 від 27/36 частин земельної ділянки з кадастровим номером :01:053:0090, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , що дорівнює 3/8 частини, зареєстроване в реєстрі за № 2-172, спадкова справа № 605/2015, право власності зареєстровано державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. 14.02.2017, рішення про держаних реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний помер 33847262 від 14.02.2017 номер запису про право власності 19002776, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Отримавши документи на спадкове майно, ОСОБА_1 бажала скористатися своїм правом як власниця частини будинку та земельної ділянки, та зареєструвати місце проживання в будинку своєї дочки ОСОБА_5 , яка фактично проживає в ньому з 28.10.2013 року, та неповнолітнього онука ОСОБА_6 , який фактично проживає в ньому з моменту народження - з ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, як співвласник будинку - відповідач такої згоди не надає, а також не бажає зробити фактичний поділ будинку та земельної ділянки в натурі або встановити спільно конкретний порядок користування, відповідно до часток у праві власності на будинок.

Крім того, як зазначено в позовній заяві, відповідач здійснює самочинне перепланування будинку. Зокрема, без отримання необхідних дозвільних документів та без згоди позивача, відповідач самовільно переобладнав вікно будинку, як вхід (двері) в частину будинку, яку самовільно зайняв, фактично не проживаючи в ньому, влаштував вхід на мансардний поверх з частини будинку через стелю, а вхід на мансарду через сходи з комори на першому поверсі, через яку позивач та її дочка мали можливість потрапити на мансарду, забив дошками з середини, фактично позбавивши можливості ОСОБА_1 та її дочку обслуговувати та ремонтувати мансарду, що призвело до того, що дах будинку неможливо відремонтувати, мансарда протікає, і на стелі та стінах кімнати, де мешкає малолітня дитина, з`явилася цвіль, грибок.

Відповідач намагається також самовільно захопити частину земельної ділянки без згоди позивача, позбавивши обов`язкової санітарної зони біля вікон кімнат, де мешкає дочка та онук ОСОБА_1 , зокрема, відповідач приводив будівельників, які мають розпочати роботи із спорудження будівель впритул до вікон, де мешкає дочка та онук позивача, без її згоди та отримання необхідних дозвільних документів, що порушує права позивача, як співвласника будинку.

Позивач неодноразово пропонувала відповідачу мирно поділити будинок та господарські будівлі і споруди в натурі, уклавши відповідний договір у нотаріуса, реально розподілити житлові та нежитлові приміщення, господарські будівлі та споруди, відповідно до часток у будинковолодінні, або ж з необхідними відступами від ідеальних часток, а також поділити земельну ділянку або визначити порядок користування нею.

Згідно даних технічного паспорту, будинок складається з першого та мансардного поверхів, має загальну площу 78.9 кв.м., в тому числі житлову -49.2 кв.м., площа літніх (неопалюваних) приміщень становить - 72,4 кв.м.

На першому поверсі розташовано 4 житлові кімнати (№ 4, площею 6,4 кв.м., №5 площею 12,5 кв.м.. №6, площею 18,6 кв.м., №7 площею 11,7 кв.м.), кухня №1, площею 14,6 кв.м., комора №2, площею 5,4 кв.м., санвузол №3, площею 4,2 кв.м., коридор №8, площею 5,5 кв.м.

На мансардному поверсі розташовано: коридор №1, площею 6,3 кв.м., коридор №11, площею - 14,1 кв.м., неопалюване приміщення № III, площею 14,8 кв.м., коридор №IV, площею 5, 3 кв.м., неопалюване приміщення №V, площею 16,6 кв.м., веранда № VI, площею 15,3 кв.м.

На земельній ділянці, окрім будинку, розташовані наступні господарські будівлі та споруди: сарай літ. Б, площею 18,9 кв.м.; погріб під літ. Б, площею 7,5 кв.м.; вбиральня літ. Д, площею 1 кв.м.; навіс літ. Е, площею 6,7 кв.м.; сарай літ. Ж, площею 3,9 кв.м.; сарай літ. 1 , площею 24,2 кв.м.; гараж літ. В, площею 14,3 кв.м.; ворота з хвірткою № 3, ворота з хвірткою № 4, огорожа № 5.

Ділянка має два окремі входи та ворота (№ 3 та № 4), на думку позивача, будинок з господарськими будівлями та спорудами (так само як і земельну ділянку) можливо розділити на два самостійні об`єкти нерухомості, припинивши право спільної часткової власності.

Проте, незважаючи, що будинок можливо поділити, сторони не дійшли згоди щодо реального поділу будинку, господарських будівель та споруд в натурі, поділу земельної ділянки, а тому вона змушена була звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Головне територіальне управління юстиції у Київській області про виділ частки майна в натурі, що є спільною частковою власністю, скасування права власності, визнання нечинним свідоцтва про право на спадщину за законом та записів про реєстрацію права власності, поділ земельної ділянки задоволено частково.

Виділено в натурі та визнано право власності на 27/36 частини (або 3/4) за ОСОБА_1 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перший поверх: кухня (приміщення 1) загальною площею 14,6 кв.м.; комора (приміщення 2) загальною площею 5,4 кв.м.; санвузол (приміщення 3) загальною площею 4,2 кв.м.; житлова кімната (приміщення 4) загальною площею 6,4 кв.м.; житлова кімната (приміщення 6) загальною площею 18,6 кв.м.; житлова кімната (приміщення 7) загальною площею 11,7 кв.м.; коридор (приміщення 8) загальною площею 5,5 кв.м.; мансарда: коридор (приміщення І) загальною площею 6,3 кв.м.; коридор (приміщення II) загальною площею 14,1 кв.м.; веранда (приміщення VI) загальною площею 15,3 кв.м. Всього площа 102,1 кв.м.

Виділено в натурі та визнати право власності на 9/36 частини (або 1/4) за ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перший поверх: житлова кімната (приміщення 5) загальною площею 12,5 кв.м.; мансарда: неопалюване приміщення (приміщення III) загальною площею 14,8 кв.м.; коридор (приміщення IV) загальною площею 5,3 кв.м.; неопалюване приміщення (приміщення V) загальною площею 16,6 кв.м.; Всього площа 49,2 кв.м.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено наступні споруди: ворота с хвірткою (№3); ворота с хвірткою (№4); огорожа (№5).

Для розподілу приміщень житлового будинку в представленому варіанті, який виключає спільне користування приміщеннями будинку, рекомендується виконати наступні переобладнання в житловому будинку: влаштувати вхідний тепловий тамбур до приміщення №1-5 з площею 12,5 кв.м. глибиною не менше 1,4 м для квартири АДРЕСА_3 (п.2.13 ДБН В.2.2-15- 2005); заложити дверний отвір між приміщенням №1-5 та приміщенням №1-8; влаштувати сходи на мансарду з приміщення №1-5 в приміщення № ІІІ; заложити дверний отвір між приміщенням № ІV та приміщенням № ІІ. При відповідних технічних умовах технічно можлива і економічно доцільна розробка проекту опалення для квартири АДРЕСА_3 ; розробка проекту влаштування водопостачання і каналізації для квартири АДРЕСА_3 .

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за проведення розподілу житлового будинку в розмірі 600,00 (шістсот гривень) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн.

В решті вимог позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 03 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог, а саме:скасувати право власності ОСОБА_2 на 3/8 частин земельної ділянки, площею 0,592 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:053:0090; визнати нечинним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-172, спадкова справа № 607/2015, видане на ім`я ОСОБА_2 ; визнати нечинним номер запису 19002776 від 14 лютого 2017 року про право власності на 3/8 частини земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:053:0090 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224; визнати нечинним свідоцтвом про праву на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, видане ОСОБА_1 на 3/8 частини земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:053:0090; визнати за ОСОБА_1 право власності на 27/36 ідеальні частки земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає її частці у будинковолодінні; провести між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поділ в натурі земельної ділянки, площею 0,592 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:053:0090 відповідно до часток у будинковолодінні, а при необхідності з незначними відступами від ідеальних часток, зі сплатою компенсації тому власнику, ідеальна частка якого зменшується.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовані обставин справи.

Вказує на те, що судом правильно встановлено обставини справи в частині того, що у 2008 році ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приватизували земельну ділянку, площею 0.592 га, по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:053:0090, на якій розташований будинок, та отримали державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯВ № 818123 від 24.01.2008 року, відповідно до якого вони отримали у власність земельну ділянку у спільну часткову власність, відповідно до часток у домоволодінні (будинку), ОСОБА_2 9/36 частин земельної ділянки, ОСОБА_4 - 27/36 частин земельної ділянки.

Договір про поділ чи про конкретний порядок користування земельною ділянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не укладали, так як ОСОБА_2 , після одруження 16.07.1998 року, проживав разом зі своєю дружиною за іншою адресою, де зареєструвався 22.12.1989 року.

При цьому, в подальшому, після оформлення державного акту на землю, окремого заповіту на земельну ділянку ОСОБА_4 не складала, так як, будучи людиною похилого віку, могла цілком добросовісно сподіватися, що спорів між дітьми не буде, адже 3/4 в домоволодінні вона заповіла дочці, а 1/4 володіє син, а тому спільно нажите з покійним чоловіком майно між дітьми поділено у відповідних частках (1/4 відповідачу, 3/4 позивачу).

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач отримала у спадщину 27/36 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а відповідач ОСОБА_2 є власником 9/36 частин вказаного будинку на підставі договору дарування від 01 лютого 1991 року.

Проте, державний нотаріус, отримавши від кожного зі спадкоємців заяву про прийняття спадщини, зареєстрував за спадкоємцями за законом право власності на частку земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 , як на спадкове майно, яке спадкується за законом двома спадкоємцями першої черги ( син і дочка), доньці спадкодавиці ОСОБА_1 видав свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.02.217 року на 1/2 від 27/36 частин земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що дорівнює 3/8 частини, сину спадкодавиці ОСОБА_2 видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 від 27/36 частин вказаної земельної ділянки, що дорівнює 3/8 частин. При цьому, відповідач мав у власності до цього лише 9/36 частин земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідно до державного акту від 24.01.2008 року на підставі рішення Боярської міської ради від 29.09.2005 року 40 сесії 4 скликання.

Таким чином, за відповідачем на праві спільної часткової власності зареєстровано 1/4 частину будинку та 5/8 частин земельної ділянки (1/4 +3/8), а за позивачем, відповідно, 3/4 частини будинку та 3/8 частин земельної ділянки під обслуговування цього будинку.

Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо користування та поділу будинку та земельної ділянки, виникають конфлікти з даного приводу. Позивач вичерпала всі можливі засоби вирішення питання оформлення права власності на земельну ділянку, яка відповідає її частці на будинок в досудовому порядку, відповідач ухиляється від добровільного вирішення питання переоформлення права власності на земельну ділянку.

Вказує на те, що за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості.

При цьому, при застосуванні положень статті 120 ЗК України, у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується і випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкти нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

Враховуючи вищевказані принципи юридичної єдності земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, позивачем було заявлено клопотання про призначення у даній справі експертизи щодо поділу (виділу) будинку на окремі об`єкти, а також щодо поділу разом з будинком і земельної ділянки.

Згідно висновку експерта №2678 від 12.11.2018року Київської незалежної судово-експертної установи, експертом було визначено п`ять варіантів розподілу будинку та відповідно до них п`ять варіантів розподілу спірної земельної ділянки, тобто, експерт при проведенні експертизи так само керувався імперативним принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди (її частини).

З урахуванням висновків Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської державної адміністрації за № 17-06/41 від 20.03.2019 року, листа-погодження Києво-Святошинським відділенням ПАТ «Київоблгаз»№ 810-ск-5376-0419 від 02.04.2019 року, рішення виконавчого комітету Боярської міської ради за № 20/1 від 11 квітня 2019 року, пояснень експерта в судовому засіданні та думки сторін, суд при частковому задоволенні позову в частині поділу будинковолодіння між співвласниками відповідно до їх частки у праві власност обрав варіант № 1 висновку експерта щодо поділу спірного майна.

Згідно вказаного варіанта №1 поділу (виділу) нерухомого майна, позивачці виділено в натурі приміщення будинку, як окремий ізольований об`єкт, загальною площею 102,1 кв.м., вартістю 536 909 грн та земельна ділянка, площею 444 кв.м, яка необхідна для забезпечення можливості користування позивачем 27/36 ідеальних часток будинку, виділених в окремий ізольований об`єкт нерухомості.

Однак, задовольняючи позов в частині поділу (виділу) будинку на два окремі ізольовані об`єкти, згідно варіанту № 1 експертизи, яким позивачці виділено приміщення будинку разом з земельною ділянкою навколо цих приміщень, та відмовляючи при цьому у задоволенні позовних вимогах щодо розподілу земельної ділянки, суд першої інстанції фактично перебрав на себе непритаманні суду функції експерта. Адже висновок експерта не передбачає без проведення реального поділу земельної ділянки, можливості розподілу приміщень будинку. Навпаки, у висновку експерта та під час допиту експерта в судовому засіданні, наскрізь простежується твердження, що земельна ділянка відповідного розміру виділяється для забезпечення можливості користування виділеною в натурі частиною будинку.

01 липня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Лисенка Я.О. на апеляційну скаргу, в якому він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року по справі № 369/41/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року - без змін.

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року по справі № 369/41/18 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нечинними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування права власності на частки земельної ділянки, скасування запису про право власності, визнання права власності на частку земельної ділянки та її поділ скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому саме в цій частині рішення суду переглядається колегією суддів в апеляційному порядку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Нурищенко Сергій Володимирович повністю підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Лисенко Ярослав Олександрович в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 (до перейменування у 2014 році АДРЕСА_4 , а також приналежних господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 587 кв.м. з 16.04.1970 був ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності за законом, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою від 16.04.1970 року за реєстраційним номером 950, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 2744.

01.02.1991 року ОСОБА_3 подарував своєму сину ОСОБА_2 9/36 частин будинку АДРЕСА_1 (до перейменування у 2014 році вулиця Леніна), згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., зареєстрованого 01.02.1991 року державним нотаріусом та Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 04.02.19991 року за № 3443.

Зі змісту вказаного договору вбачається, що вказаний будинок розташований на земельній ділянці розміром 587,00 кв.м., має розмір жилої площі 49,2 кв.м.

Після смерті ОСОБА_3 його майно успадкувала його дружина ОСОБА_4 та стала власником 27/36 частин будинку АДРЕСА_1 (до перейменування у 2014 році вулиця Леніна) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 14.07.1992 року за реєстраційним №1-2255 та зареєстрованого 18.08.1992 року в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №2744 в книзі 8.

17.10.2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Цебровою Л.М. зареєстрований в реєстрі за №1-2387, згідно якого, вона заповідала належні їй на праві власності 27/36 частин будинку своїй дочці - ОСОБА_1 .

24.01.2008 року ОСОБА_4 отримала державний акт про право власності на 27/36 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (до перейменування у 2014 році АДРЕСА_4 ), з цільовим призначенням будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, серії ЯВ № 818123.

24.01.2008 року ОСОБА_2 отримав державний акт про право власності на 9/36 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (до перейменування у 2014 році АДРЕСА_4 ), з цільовим призначенням будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, серії ЯВ № 818123.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

14.02.2017 року державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2-162, спадкова справа №605/2015 на підставі якого, ОСОБА_1 отримала у спадщину 27/36 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Житловий будинок має розмір житлової площі 49,2 кв.м. та загальної площі 151,3 кв.м. в цілому.

14.02.2017 року державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , зареєстроване в реєстрі за № 2-167, спадкова справа №605/2015, на 1/2 від 27/36 часток земельної ділянки (що дорівнює 3/8 частки) загальною площею 0,0592 га, кадастровий номер №:01:053:0090, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку.

14.02.2017 року державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , зареєстроване в реєстрі за № 2-172, спадкова справа №605/2015, на 1/2 від 27/36 часток земельної ділянки (що дорівнює 3/8 частки) загальною площею 0,0592 га, кадастровий номер №:01:053:0090, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку.

На підставі вказаного свідоцтва, 14.02.2017 року державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Яхно М.Є. зареєстровано право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним на 3/8 часток від земельної ділянки загальною площею 0,0592 га, кадастровий номер №:01:053:0090, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний помер 33847262 від 14.02.2017 номер запису про право власності 19002776, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

04.05.2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.

12.11.2018 року судовим експертом Київської незалежної судово-експертної установи Перекрьостовим Валерієм Михайловичем було надано висновок № 2678 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №369/41/18.

У вказаному висновку на розгляд суду було запропоновано п`ять варіантів розподілу житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , без урахування самочинно збудованого сараю (літ.Ж).

І варіант

В особистому користуванні ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_5 , 27/36 частини (або 3/4): Перший поверх: кухня (приміщення 1) загальною площею 14,6 кв.м., комора (приміщення 2) загальною площею 5,4 кв.м, санвузол (приміщення 3) загальною площею 4,2 кв.м, житлова кімната (приміщення 4) загальною площею 6,4 кв.м, житлова кімната (приміщення 6) загальною площею 18,6 кв.м, житлова кімната (приміщення 7) загальною площею 11,7 кв.м, коридор (приміщення 8) загальною площею 5,5 кв.м,

Мансарда: коридор (приміщення І) загальною площею 6,3 кв.м, коридор (приміщення ІІ) загальною площею 14,1 кв.м, коридор (приміщення ІV) загальною площею 15,3 кв.м.

Всього площа 102,1 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 536 910 грн.

В особистому користуванні ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_3 , 9/36 частини (або 1/4):

Перший поверх: житлова кімната (приміщення 5) загальною площею 12,5 кв.м,

Масандра: неопалювальне приміщення (приміщення ІІІ) загальною площею 14,8 кв.м, коридор (приміщення ІV) загальною площею 5,3 кв.м, неопалювальне приміщення (приміщення V) загальною площею 16,6 кв.м.

Всього площа 49,2 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 169 971 грн.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступі споруди: ворота з хвірткою (№3), ворота з хвірткою (№4), огорожа (№5).

Вартість цієї частини домоволодіння складатиме: 29 396,0 грн.

Розрахункова частка ОСОБА_1 складатиме 75/100=3/4.

Розрахункова частка ОСОБА_2 складатиме 25/100=1/4.

Враховуючи, що частки в результаті проведення розподілу житлового будинку по даному варіанту на дві автономні ізольовані квартири АДРЕСА_6 склали приблизно 3/4 і 1/4 частини, необхідно передбачити грошову компенсацію, яку власник кв. АДРЕСА_7 ) виплачує власнику кв. АДРЕСА_5 (співвласник №1) 600 грн.

ІІ варіант

В особистому користуванні ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_5 , 27/36 частин (або 3/4): Перший поверх: кухня (приміщення 1) загальною площею 14,6 кв.м., комора (приміщення 2) загальною площею 5,4 кв.м, санвузол (приміщення 3) загальною площею 4,2 кв.м, житлова кімната (приміщення 4) загальною площею 6,4 кв.м, житлова кімната (приміщення 6) загальною площею 18,6 кв.м, житлова кімната (приміщення 7) загальною площею 11,7 кв.м, коридор (приміщення 8) загальною площею 5,5 кв.м,

Всього площа 66,4 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 399 280 грн.

В особистому користуванні ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_3 , 9/36 частин (або 1/4):

Перший поверх: житлова кімната (приміщення 5) загальною площею 12,5 кв.м,

Мансарда: коридор (приміщення І) загальною площею 6,3 кв.м, коридор (приміщення ІІ) загальною площею 14,1 кв.м, неопалювальне приміщення (приміщення ІІІ) загальною площею 14,8 кв.м,коридор (приміщення ІV) загальною площею 5,3 кв.м., неопалювальне приміщення (приміщення V) загальною площею 16,6 кв.м., веранда (приміщення VІ) загальною площею 15,3 кв.м.

Всього площа 84,9 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 307 601 грн.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступі споруди: ворота з хвірткою (№3), ворота з хвірткою (№4), огорожа (№5).

Вартість цієї частини домоволодіння складатиме: 29 396,0 грн.

Розрахункова частка ОСОБА_1 складатиме 56/100=1/2.

Розрахункова частка ОСОБА_2 складатиме 44/100=1/2.

Враховуючи, що частки в результаті проведення розподілу житлового будинку по даному варіанту на дві автономні ізольовані квартири АДРЕСА_6 склали приблизно 1/2 і 1/2 частини, необхідно передбачити грошову компенсацію, яку власник кв. АДРЕСА_7 ) виплачує власнику кв. АДРЕСА_5 (співвласник №1) 138 230 грн.

ІІІ варіант

В особистому користуванні ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_5 , 27/36 частин (або 3/4): Перший поверх: кухня (приміщення 1) загальною площею 14,6 кв.м., комора (приміщення 2) загальною площею 5,4 кв.м, санвузол (приміщення 3) загальною площею 4,2 кв.м, житлова кімната (приміщення 6) загальною площею 18,6 кв.м, житлова кімната (приміщення 7) загальною площею 11,7 кв.м, коридор (приміщення 8) загальною площею 5,5 кв.м,

Масандра: коридор (приміщення І) загальною площею 6,3 кв.м, коридор (приміщення ІІ) загальною площею 14,1 кв.м, неопалювальне приміщення (приміщення V) загальною площею 16,6 кв.м., веранда (приміщення VІ) загальною площею 15,3 кв.м.

Всього площа 112,3 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 545 921 грн.

В особистому користуванні ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_3 , 9/36 частин (або 1/4):

Перший поверх: житлова кімната (приміщення 5) загальною площею 12,5 кв.м, житлова кімната (приміщення 4) загальною площею 6,4 кв.м.

Масандра: неопалювальне приміщення (приміщення ІІІ) загальною площею 14,8 кв.м, коридор (приміщення ІV) загальною площею 5,3 кв.м.

Всього площа 39,0 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 160 960 грн.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступі споруди: ворота з хвірткою (№3), ворота з хвірткою (№4), огорожа (№5).

Вартість цієї частини домоволодіння складатиме: 29 396,0 грн.

Розрахункова частка ОСОБА_1 складатиме 76/100=3/4.

Розрахункова частка ОСОБА_2 складатиме 24/100=1/4.

Враховуючи, що частки в результаті проведення розподілу житлового будинку по даному варіанту на дві автономні ізольовані квартири АДРЕСА_6 склали приблизно 3/4 і 1/4 частини, необхідно передбачити грошову компенсацію, яку власник кв. АДРЕСА_7 ) виплачує власнику кв. АДРЕСА_5 (співвласник №1) 8 411 грн.

IVваріант

В особовому користуванні ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_5 , 27/36 частин (або 3/4): Перший поверх: кухня (приміщення 1) загальною площею 14,6 кв.м., комора (приміщення 2) загальною площею 5,4 кв.м, санвузол (приміщення 3) загальною площею 4,2 кв.м, житлова кімната (приміщення 6) загальною площею 18,6 кв.м, житлова кімната (приміщення 7) загальною площею 11,7 кв.м, коридор (приміщення 8) загальною площею 5,5 кв.м,

Мансарда: коридор (приміщення І) загальною площею 6,3 кв.м, коридор (приміщення ІІ) загальною площею 14,1 кв.м, неопалювальне приміщення (приміщення V) загальною площею 16,6 кв.м., веранда (приміщення VІ) загальною площею 15,3 кв.м.

Всього площа 118,7 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 538 535 грн.

В особистому користуванні ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_3 , 9/36 частин (або 1/4):

Перший поверх: житлова кімната (приміщення 5) загальною площею 12,5 кв.м.

Мансарда: неопалювальне приміщення (приміщення ІІІ) загальною площею 14,8 кв.м, коридор (приміщення ІV) загальною площею 5,3 кв.м.

Всього площа 32,6 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 168 346 грн.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступі споруди: ворота з хвірткою (№3), ворота з хвірткою (№4), огорожа (№5).

Вартість цієї частини домоволодіння складатиме: 29 396,0 грн.

Розрахункова частка ОСОБА_1 складатиме 75/100=3/4.

Розрахункова частка ОСОБА_2 складатиме 25/100=1/4.

Враховуючи, що частки в результаті проведення розподілу житлового будинку по даному варіанту на дві автономні ізольовані квартири АДРЕСА_6 склали приблизно 3/4 і 1/4 частини, необхідно передбачити грошову компенсацію, яку власник кв. АДРЕСА_7 ) виплачує власнику кв. АДРЕСА_8 ) 1025,0 грн.

Vваріант

В особистому користуванні ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_5 , 27/36 частин (або 3/4): Перший поверх: кухня (приміщення 1) загальною площею 14,6 кв.м., комора (приміщення 2) загальною площею 5,4 кв.м, санвузол (приміщення 3) загальною площею 4,2 кв.м, житлова кімната (приміщення 4) загальною площею 6,4 кв.м, житлова кімната (приміщення 7) загальною площею 11,7 кв.м, коридор (приміщення 8) загальною площею 5,5 кв.м,

Масандра: коридор (приміщення І) загальною площею 6,3 кв.м, коридор (приміщення ІІ) загальною площею 14,1 кв.м, неопалювальне приміщення (приміщення ІІІ) загальною площею 14,8 кв.м, коридор (приміщення ІV) загальною площею 5,3 кв.м., неопалювальне приміщення (приміщення V) загальною площею 16,6 кв.м., веранда (приміщення VІ) загальною площею 15,3 кв.м.

Всього площа 120,2 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 531 775 грн.

В особистому користуванні ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_3 , 9/36 частин (або 1/4):

Перший поверх: житлова кімната (приміщення 5) загальною площею 12,5 кв.м,житлова кімната (приміщення 6) загальною площею 18,6 кв.м,

Всього площа 31,1 кв.м. Вартість цієї частини будівлі житлового будинку складатиме: 175 106 грн.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступі споруди: ворота з хвірткою (№3), ворота з хвірткою (№4), огорожа (№5).

Вартість цієї частини домоволодіння складатиме: 29 396,0 грн.

Розрахункова частка ОСОБА_1 складатиме 75/100=3/4.

Розрахункова частка ОСОБА_2 складатиме 26/100=1/4.

Враховуючи, що частки в результаті проведення розподілу житлового будинку по даному варіанту на дві автономні ізольовані квартири АДРЕСА_6 склали приблизно 3/4 і 1/4 частини, необхідно передбачити грошову компенсацію, яку власник кв. АДРЕСА_7 ) виплачує власнику кв. АДРЕСА_8 ) 5 735,0 грн.

Розділити земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , без урахування самочинно збудованого сараю (літ.Ж), відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі землеустрою на дві частини відповідно до часток співвласників (27/36 частин - позивач, 9/36 частин - відповідач) технічно неможливо.

На розгляд суду пропонується 5 варіантів розподілу земельної ділянки відповідно до п`яти запропонованих варіантів розподілу житлового будинку відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №818123 від 24.01.2008 року кадастровий номер №:01:053:0090.

І варіант

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 27/36=3/4 ідеальних часток ( ОСОБА_1 ) для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_5 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 9,96 мп; 4,50 мп; 7,22 мп; 4,90 мп; 12,02 мп; 9,64 мп; 7,86 мп; 3,01 мп; 3,52 мп; 22,78 мп; 10,60 мп, загальною площею 444,0 кв.м.

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння АДРЕСА_9 ідеальних часток ( ОСОБА_2 )для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_3 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 17,18 мп; 4,90 мп; 7,22 мп; 4,5 мп; 9,96 мп; 9,80 мп, загальною площею 148 кв.м.

ІІ варіант

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 27/36=3/4 ідеальних часток ( ОСОБА_1 ) для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_5 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру: 9,96 мп; 4,50 мп; 7,22 мп; 4,90 мп; 12,02 мп; 9,64 мп; 7,86 мп; 2,40 мп, 3,01 мп; 3,52 мп; 22,78 мп; 10,60 мп, загальною площею 444,0 кв.м.

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння АДРЕСА_9 ідеальних часток ( ОСОБА_2 ) для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_3 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 17,18 мп; 4,90 мп; 7,22 мп; 4,5 мп; 9,96 мп; 9,80 мп, загальною площею 148 кв.м.

ІІІ варіант

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 27/36=3/4 ідеальних часток ( ОСОБА_1 )для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_5 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 8,35 мп 2,82 мп,1,36 мп, 4,50 мп, 5,70мп, 4,90 мп, 13,53 мп, 9,64 мп, 7,86 мп, 2,40 мп, 3,01 мп, 3,52 мп, 22,78 мп, 7,98 мп загальною площею 444,0 кв.м.

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 9/36=1/4 ідеальних часток ( ОСОБА_2 )для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_3 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 15,67мп; 4,90 мп; 5,70мп; 4,5 мп; 1,36мп; 2,82мп, 8,35 мп, 12,42 мп загальною площею 148 кв.м.

IVваріант

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 27/36=3/4 ідеальних часток ( ОСОБА_1 )для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_5 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 4,05мп; 6,10мп; 5,91мп; 4,50мп; 4,91мп; 4,30мп; 23,15мп, 6,91мп; 7,07 мп, 10,17 мп, 4,62 мп, 4,09 мп, 3,30 мп, 3,20 мп, 2,40 мп, 3,01 мп, 3,52 мп, 22,78 мп, 16,90 мп. загальною площею 398,0 кв.м.

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 9/36=1/4 ідеальних часток ( ОСОБА_2 )для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_3 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 23,57 мп, 5,63 мп, 9,64 мп, 4,66 мп, 3,30 мп,4,09 мп, 4,62 мп, 10,17 мп, 7,07 мп, 6,91 мп, 23,15 мп, 4,30 мп, 4,91 мп, 4,50 мп, 5,90 мп, 6,10 мп, 4,05 мп, 3,50 мп загальною площею 194 кв.м.

Vваріант

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 27/36=3/4 ідеальних часток ( ОСОБА_1 )для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_5 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 9,96 мп; 1,46 мп, 4,61мп; 10,66мп; 13,32мп; 9,64мп; 7,86 мп; 2,40 мп; 3,01мп; 3,52мп; 22,78мп, 10,60 загальною площею 444,0 кв.м.

Для забезпечення можливості в користуванні співвласником домоволодіння 9/36=1/4 ідеальних часток ( ОСОБА_2 )для обслуговування частини будинку (квартира АДРЕСА_3 ) пропонується одна ділянка з такими розмірами по периметру 15,88 мп; 10,66мп; 4,61мп; 1,46мп; 9,96 мп; 9,80 мп, загальною площею 148 кв.м.

Листом начальника відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської державної адміністрації за № 17-06/41 від 20.03.2019 року було погоджено № 1, № 2, № 5 варіанти розподілу земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , визначені у висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи Перекрьостова В.М. від 12.11.2018 року за № 267.

Листом від 02.04.2019 року № 810-ск-5376-0419 Києво-Святошинським відділенням ПАТ «Київоблгаз» погоджено висновок експерта № 2678 від 12.11.2018 року Київської незалежної судово-експертної установи Перекрьостова В.М. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради за № 20/1 від 11 квітня 2019 року «Про погодження висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 369/41/18» було погоджено можливі 5 варіантів розподілу (виділення частки) житлового будинку з приналежними господарськими будівлями та спорудами заадресою АДРЕСА_1 , викладених в дослідницькій частині та зображених в додатках висновку судового експерта Київської незалежної судово-експертної установи Перекрьостова В.М. від 12.11.2018 року за № 267, а затвердження найбільш прийнятного варіанту розподілу (виділення частки) житлового будинку та земельної ділянки по за адресою: АДРЕСА_1 , визначити судом.

Відмовляючи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нечинними свідоцтв про право на спадщину за законом на 27/36 частин спірної земельної ділянки, скасування права власності на частки земельної ділянки, скасування запису про право власності, визнання права власності на частку земельної ділянки та її поділ, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 не ставить вимогу про визнання недійсним державного акта на право власності на землю/рішення міської ради, у зв`язку з чим суд позбавлений законної можливості визнавати нечинними свідоцтва про право на спадщину на частини земельної ділянки, скасовувати права власності сторін на частини земельної ділянки та відповідних записів про право власності, оскільки свідоцтва видані на підставі чинного державного акта на право власності на землю, який не оскаржувався в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 377 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною першою статті 120 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудовних будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані.

Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм права, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка, з урахуванням нормативів, була виділена спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 675/2372/16-ц.

Як встановлено судом на спірній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями, 27/36 часток якого позивач успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_4 . Заповіту щодо розпорядження належними їй 27/36 частками земельної ділянки ОСОБА_4 не складала.

Отже, оскільки 27/36 частин земельної ділянки, які належали на праві власності ОСОБА_4 , призначені саме для будівництва та обслуговування 27/36 частин житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1 , які на ній розташовані, то до позивачки, як спадкоємиці 27/36 часток вказаного будинковолодіння, перейшло й право власності на 27/36 часток вказаної земельної ділянки.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (стаття 1301 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав.

Як зазначено у ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняли кілька спадкоємців, то свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Водночас відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, що за своєю правовою природою не є правочином. Оскільки свідоцтво про право на спадщину не є правочином, воно не може визнаватися недійсним із посиланням на ст. ст. 203, 215-236 ЦК України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Враховуючи викладене вище та те, що спірні 27/36 часток земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090 перейшли у власність позивача і не могли бути предметом спадкування за законом, то колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, зареєстрованих в реєстрі за № 2-172, спадкова справа №605/2015, виданих державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в частині успадкованих кожним із них після смерті ОСОБА_4 3/8 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 27/36 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною першою статті 88 ЗК України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю повинні застосовуватись до права користування земельною ділянкою.

Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку, наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п?ята статті 319 ЦК України).

При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками та визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 та від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2018 року № 2678, проведеним в межах цивільної справи №369/41/18, розділити земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , без урахування самочинно збудованого сараю (літ.Ж), відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі землеустрою на дві частини відповідно до часток співвласників (27/36 частин - позивач, 9/36 частин - відповідач) технічно неможливо, а відтак експертом запропоновано 5 можливих варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою.

З рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року по даній справі вбачається, що суд, частково задовольняючи позовні вимоги та виділяючи в натурі та визнаючи право власності на 27/36 частини (або 3/4) за ОСОБА_1 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перший поверх: кухня (приміщення 1) загальною площею 14,6 кв.м.; комора (приміщення 2) загальною площею 5,4 кв.м.; санвузол (приміщення 3) загальною площею 4,2 кв.м.; житлова кімната (приміщення 4) загальною площею 6,4 кв.м.; житлова кімната (приміщення 6) загальною площею 18,6 кв.м.; житлова кімната (приміщення 7) загальною площею 11,7 кв.м.; коридор (приміщення 8) загальною площею 5,5 кв.м.; мансарда: коридор (приміщення І) загальною площею 6,3 кв.м.; коридор (приміщення II) загальною площею 14,1 кв.м.; веранда (приміщення VI) загальною площею 15,3 кв.м. всього площа 102,1 кв.м; виділяючи в натурі та визнаючи право власності на 9/36 частини (або 1/4) за ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: перший поверх: житлова кімната (приміщення 5) загальною площею 12,5 кв.м.; мансарда: неопалюване приміщення (приміщення III) загальною площею 14,8 кв.м.; коридор (приміщення IV) загальною площею 5,3 кв.м.; неопалюване приміщення (приміщення V) загальною площею 16,6 кв.м.; всього площа 49,2 кв.м. та залишаючи в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступні споруди: ворота с хвірткою (№3); ворота с хвірткою (№4); огорожа (№5) обрав І варіант поділу будинковолодіння, запропонований експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2018 № 2678.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року в даній частині ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржується, а відтак, сторони визнали прийнятним для себе І варіант поділу, запропонований експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2018 року № 2678.

Колегія суддів також звертає увагу, що за юридичною позицією Конституційного Суду України право на судовий захист, як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя; відсутність такої можливості обмежує це право, яке за змістом частини другої статті 64 Конституції України не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абзац 15 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002).

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Отже, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в цивільному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

З урахуванням того, що поділ в натурі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі землеустрою на дві частини відповідно до часток співвласників, як просить позивач у своїх позовних вимогах, технічно неможливий, то колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для встановленнясаме порядку користування земельною ділянкою, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090 відповідно до варіанта 1 судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2018 року № 2678, виділивши в користування ОСОБА_1 для обслуговування 27/36 частин будинку (квартира АДРЕСА_5 ) одну ділянку з такими розмірами по периметру: 9,96 мп; 4,50 мп; 7,22 мп; 4,90 мп; 12,02 мп; 9,64 мп; 7,86 мп; 3,01 мп; 3,52 мп; 22,78 мп; 10,60 мп, загальною площею 444,0 кв.м.; в користування ОСОБА_2 для обслуговування 9/36 частин будинку (квартира АДРЕСА_3 ) виділивши одну ділянку з такими розмірами по периметру: 17,18 мп; 4,90 мп; 7,22 мп; 4,5 мп; 9,96 мп; 9,80 мп, загальною площею 148 кв.м.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 26 липня 2022 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Відповідно до абзаців першого-третього частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 26 липня 2022 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

З системного аналізу вказаної норми права вбачається, що наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки колегією суддів визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, зареєстровані в реєстрі за № 2-172, спадкова справа №605/2015, видані державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в частині успадкованих ними після смерті ОСОБА_4 кожним 3/8 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090, які були підставою для державної реєстрації набуття відповідних речових прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , то такі права ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинилися в силу прямої вказівки статті 26 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 26 липня 2022 року).

А відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання нечинним номеру запису 19002776 від 14 лютого 2017 року про право власності на 3/8 частини земельної ділянки площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:01:053:0090 за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - частина 3 статті 133 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

Матеріалами справи підтверджується, що при розгляді даної справи позивачем ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 9 539,43 грн, за подання апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року в частині оскаржуваних вимог у розмірі 9 381,13 грн, та касаційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2021 року в частині оскаржуваних вимог у розмірі 12 508,16 грн, а всього 31 428,72 грн (а.с. 11, 12, 68, 93, 97, 98 том 1, а.с. 196 том 2, а.с. 91 том 3).

При новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання нечинними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування права власності на частки земельної ділянки, скасування запису про право власності, визнання права власності на частку земельної ділянки та її поділ задоволено частково, а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати, що складається з судового збору, у пропорційному розмірі до задоволених вимог у розмірі 21 107,52 грн слід покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Також на користь позивача ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню витрати, понесені нею із проведенням у цивільній справі судової будівельно-технічної експертизи, у розмірі 21 500,00 грн, що була необхідною для відновлення порушеного права позивача, та їх стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 (а.с. 2-70 том 2, а.с. 3, 4 том 3).

Керуючись ст.ст. 15, 318, 377, 381, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1296, 1301 ЦК України, ст.ст. 88, 12 ЗК України, статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 26 липня 2022 року) ст.ст. 4,5, 76,81,89,133,141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09грудня 2019 рокув частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нечинним свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування права власності на частки земельної ділянки, скасування запису про право власності, визнання права власності на частку земельної ділянки та її поділ скасувати та ухвалити і цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Київській області в частині вимог про право на спадщину за законом, скасування права власності на частки земельної ділянки, скасування запису про право власності, визнання права власності на частку земельної ділянки та її поділ задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-172, спадкова справа №605/2015, видане державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є., ОСОБА_2 , в частині успадкованих ним після смерті ОСОБА_4 3/8 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-172, спадкова справа №605/2015, видане державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є., ОСОБА_1 , в частині успадкованих нею після смерті ОСОБА_4 3/8 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 27/36 частин земельної ділянки, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,0592 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер №:01:053:0090 відповідно до варіанта 1 судової будівельно-технічної експертизи № 2678 від 12 листопада 2018 року, виділивши в користування ОСОБА_1 для обслуговування частин будинку (квартира АДРЕСА_5 ) одну ділянку з такими розмірами по периметру: 9,96 мп; 4,50 мп; 7,22 мп; 4,90 мп; 12,02 мп; 9,64 мп; 7,86 мп; 3,01 мп; 3,52 мп; 22,78 мп; 10,60 мп, загальною площею 444,0 кв.м. В користування ОСОБА_2 для обслуговування частин будинку (квартира АДРЕСА_3 ) виділити одну ділянку з такими розмірами по периметру: 17,18 мп; 4,90 мп; 7,22 мп; 4,5 мп; 9,96 мп; 9,80 мп, загальною площею 148 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 107,52 грн, та витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 21 500 грн, а всього 42 607,52 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 липня 2023 року.

Головуючий Судді: