Справа № 932/7585/22
Провадження №2-з/932/30/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі судового засідання - Киричок Л.А.,

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Бабки Галини Геннадіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Кредитної спілки «ВЗАЄМНИЙ КРЕДИТ», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєва Оксана Миколаївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Стрижака Євгенія Юрійовича до ОСОБА_3 , Кредитної спілки « ВЗАЄМНИЙ КРЕДИТ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2022 року відкрито провадження по даній цивільній справі, розгляд визначено провести в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.02.2023 року.

22.06.2023 року представник позивачів подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд: 1) накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1; 2) заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1; заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії ( з купівлі-продажу, міни, найму, виділу часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нерухомого майна, яким є квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії щодо предмету спору, а саме, щодо припинення постачання комунальних послуг до спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , щодо реєстрації місця проживання (перебування) будь-яких осіб у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяву обґрунтовує тим, що позивачі в серпні 2022 року дізналися, що квартира АДРЕСА_1 від 30.12.2021 року належить іншій особі відповідачці ОСОБА_3 . Право власності на квартиру набуто ОСОБА_3 незаконно, іпотекодержатель КС «ВЗАЄМНИЙ КРЕДИТ» порушило вимоги ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Як стало відомо позивачам з витягу з реєстру територіальної громади від 02.05.2023 року, позивачі зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.09.2021 року, про що їм не було відомо раніше. Їх було виписано з квартири без їхньої згоди та без рішення суду. Також було виписано малолітніх дітей позивачки ОСОБА_2 . Договір купівлі-продажу з ОСОБА_3 був укладений Кредитною спілкою «Взаємний кредит» 30.12.2021 року, де зазначено, що спірна квартира належить Кредитній спілці на підставі свідоцтва, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. 13.05.2013 року за реєстровим № 3-487. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно витягу про реєстрацію права власності № 3332473 від 13.05.2013 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, номер запису про право власності 903685 від 13.05.2013 року. Однак в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.05.2023 року вбачається, що 13.06.2005 року зареєстроване право власності на спірну квартиру по частині за позивачками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . З цієї ж довідки вбачається, що 30.12.2021 року право власності на квартиру перейшло за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 , яка вже 18.02.2023 року передала в іпотеку фізичній особі ОСОБА_5 спірну квартиру. Записів щодо права власності за Кредитною спілкою «Взаємний кредит» на спірну квартиру Державний реєстр не містить. 12.05.2023 року ОСОБА_3 було змінено замки на вхідних дверях до спірної квартири, речі позивачів, документи тощо було вивезено в невідомому напрямку, з цього приводу є факт звернення до поліції. Окрім того, ОСОБА_3 переоформила на себе комунальні рахунки та відрізала квартиру від електропостачання.

Предметом спору є захист права власності позивачів на вказану квартиру. Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна може мати наслідком невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду. Позивачі вважають, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, а обраний ним спосіб забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами. Посилаються на те, що існує висока вірогідність відчуження спірної квартири на користь третіх осіб, внаслідок чого задоволення позову не вплине на відновлення їхнього порушеного права власності на квартиру. При цьому вважають, що права титульного власника вжиттям заходів забезпечення позову порушені не будуть.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на таке:

Судом встановлено з витягу з реєстру територіальної громади від 02.05.2023 року , що позивачі зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.09.2021 року.

Їх було виписано з квартири без їхньої згоди та без рішення суду. Також було виписано малолітніх дітей позивачки ОСОБА_2 .

Договір купівлі-продажу з ОСОБА_3 був укладений Кредитною спілкою «Взаємний кредит» 30.12.2021 року, де зазначено, що спірна квартира належить Кредитній спілці на підставі свідоцтва, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. 13.05.2013 року за реєстровим № 3-487. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно витягу про реєстрацію права власності № 3332473 від 13.05.2013 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, номер запису про право власності 903685 від 13.05.2013 року.

Однак в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.05.2023 року вбачається, що 13.06.2005 року зареєстроване право власності на спірну квартиру по частині за позивачками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З цієї ж довідки вбачається, що 30.12.2021 року право власності на квартиру перейшло за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 , яка вже 18.02.2023 року передала в іпотеку фізичній особі ОСОБА_5 спірну квартиру. Записів щодо права власності за Кредитною спілкою «Взаємний кредит» на спірну квартиру Державний реєстр не містить.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Відповідно ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Таким чином, представником позивача наведено і судом встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які ним заявлено, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких вони звернулися до суду у цій справі, тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є спірна квартира, а також те, що відчуження спірного майна у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову та, враховуючи співмірність та адекватність заходу забезпечення позову, баланс інтересів сторін, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо відчуження, оформлення, переоформлення та державної реєстрації речових прав на вказану квартиру є співмірними із заявленими позовними вимогами, та вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку задоволення судом заяви позивача, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Бабки Галини Геннадіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Кредитної спілки «ВЗАЄМНИЙ КРЕДИТ» , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєва Оксана Миколаївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії ( з купівлі-продажу, міни, найму, виділу часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нерухомого майна, яким є квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії щодо предмету спору, а саме, щодо припинення постачання комунальних послуг до спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , щодо реєстрації місця проживання (перебування) будь-яких осіб у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три роки.

Суддя О.С. Овчиннікова