ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4213/23 Справа № 182/4364/19 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

31 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Агєєва Олександра Володимировича, Кішкіної Ірини Вікторівни, Корчистої Олесі Іванівни у цивільній справі №182/4364/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблов Олександр Володимирович, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про визнання правочинів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 , подана його представником ОСОБА_5 , на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року у цивільній справі №182/4364/19 про залишення позовної заяви без розгляду.

Розгляд справи було відкладено на 31 травня 2023 року.

29 травня 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Агєєва Олександра Володимировича, Кішкіної Ірини Вікторівни, Корчистої Олесі Іванівни у справі №184/4364/19.

Заява обґрунтована тим, що на думку заявника апеляційна скарга представника позивача містила низку недоліків, на які він ( ОСОБА_1 ) звертав увагу у своєму відзиві на апеляційну скаргу та які були підставою для залишення її без руху в силу ст.357 ЦПК України, однак апеляційний суд не здійснив належного процесуального реагування у вигляді залишення апеляційної скарги без руху. Зокрема клопотання «скасувати ухвалу Орджонікідзевського міського від 01.03.2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції» не є достатньо конкретним та зрозумілим, щоб суд міг вирішити його по суті. До апеляційної скарги не додано підтвердження повноважень представника на представництво інтересів позивача в Дніпровському апеляційному суді та не додано копій апеляційної скарги з додатками для всіх учасників, а також в силу ч.7 ст.43 ЦПК України, до апеляційної скарги також не додані «докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів».

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 підтримав заявлений відвід, просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_6 адвокат Онищенко С.В., в судовому засіданні підтримав заявлений складу суду відвід, вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Представник позивача заперечував проти задоволення відводу.

Апеляційний суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Апеляційний суд зазначає, що з заяви ОСОБА_1 не вбачається наявність обставин, які могли бути підставою для відводу у розумінні ст.36 ЦПК України та свідчили б про упередженість чи необ`єктивність у складі суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В., Корчистої О.І.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що з апеляційної скарги представника позивача вбачається, що скарга подана саме на ухвалу Орджонікідзевського міського суду від 01.03.2023 року, якою позов було залишено без розгляду.

Щодо доводів відводу про відсутність повноважень у представника позивача на звернення з апеляційною скаргою слід зазначити, що ч.4 ст.356 ЦПК України передбачає, що документ на підтвердження повноважень представника надається тільки у випадку, якщо такі документи раніше не подавались.

На стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, судом апеляційної інстанції були витребувані матеріали даної цивільної справи. Після їх надходження встановлено, що в матеріалах справи (т.1, а.с.41, 42) міститься договір про надання правової допомоги від 10 квітня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який діє на протязі судового розгляду справи в суді, до ухвалення остаточного рішення. Зазначено, що представник має право вчиняти юридичні дії, а саме вести справу в суді з усіма необхідними повноваженнями, у тому числі йому надається право подавати від його імені апеляційні скарги. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подавав позов про визнання даного договору недійсним. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року у справі №182/7506/19, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 травня 2020 року, у задоволенні позову було відмовлено. Тобто після надходження матеріалів справи і встановлення наявності законних підстав для здійснення ОСОБА_5 процесуальних повноважень представника, остаточно вирішувалось питання про відкриття апеляційного провадження.

За приписами ч.7 ст.43 ЦПК України, до апеляційної скарги необхідно додати «докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів». Вбачається, що ОСОБА_1 завчасно був ознайомлений зі змістом апеляційної скарги, та подав на неї відзив, в якому також висловив свої заперечення щодо процесуальних питань, пов`язаних з відкриттям апеляційного провадження за скаргою представника позивача по даній справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції. За таких обставин підстав для залишення апеляційної скарги не було.

Враховуючи викладене відсутні жодні, перелічені у статтях 36, 37 ЦПК України, підстави для відведення складу суддів Агєєва О.В., Кішкіної І.В., Корчистої О.І. від участі в розгляді даної справи.

Апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід і відсутність правових підстав для її задоволення.

Оскільки заява про відвід колегії суддів надійшла пізніше ніж за три дні до судового розгляду, питання про відвід вирішується Дніпровським апеляційним судом у складі колегії суддів Агєєва О.В., Кішкіної І.В., Корчистої О.І., що відповідає нормам, визначеним законом у ч.3 ст.40 ЦПК України.

Керуючись ст.36, ст.39, ч.3 ст.40 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів: Агєєва Олександра Володимировича, Кішкіної Ірини Вікторівни, Корчистої Олесі Іванівни - відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

Повний текст ухвали складено 31.05.2023р.

Головуючи суддя О.В. Агєєв