Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2787/23
Провадження № 2-з/711/24/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Булгакова Г.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Степаненка Олександра Михайловича про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Алла Миколаївна, староста села Попівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М., староста села Попівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

29.05.2023 від адвоката Степаненка О.М., який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , надійшла заява про забезпечення позову, в якій просив заборонити приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. видавати будь-кому свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Заяву мотивував тим, що позивачем ОСОБА_1 оспорюється дійсність заповіту складеного 08.02.2023 ОСОБА_4 та посвідченого в цей же день старостою села Попівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_3 . Як на докази недійсності заповіту позивач посилається на неспроможність через психічний стан здоров`я ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання нею заповіту на користь відповідача ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. До вказаного нотаріуса звернулась і відповідач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, надавши спірний заповіт. Після 13.08.2023 відповідач ОСОБА_2 може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, до складу якого входить нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час оформлення права власності на вказану квартиру надасть відповідачу можливість у будь який спосіб розпорядитись спадковим майном, в тому числі й відчужити. На думку позивача, дієвим способом уникнення подальшого цивільно-правового обороту вищевказаного нерухомого майна буде встановлення судом заборони приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. вчиняти дії щодо оформлення спадщини у спадковій справі після смерті ОСОБА_4 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі. Заборона приватному нотаріусу вчиняти нотаріальні дії щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 є необхідним виключно для забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 924/150/17.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом встановлено, що 02.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт складений 08.02.2023 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , та посвідчений в цей же день старостою села Попівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_3 .

13.08.2023 відповідач ОСОБА_2 , на підставі оспорюваного заповіту, матиме змогу отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитись спадковим майном, зокрема відчужити його на користь третіх осіб.

Ця обставина переконливо свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позову, а також призвести до того, що позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.Крім того, заборона видавати свідоцтва про право на спадщину є співмірною розміру позовних вимог та повністю відповідає їх змісту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Степаненка Олександра Михайловича про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Алла Миколаївна, староста села Попівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Аллі Миколаївні видавати будь-кому свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Копію ухвали направити сторонам для відома, а приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Аллі Миколаївні - для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г. В. Булгакова