Провадження № 22-ц/811/624/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю:позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Ситника Сергія Олександровича, представників третіх осіб: адвоката Ружицької Олександри Вікторівни, Столяренко Василя Олександровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №466/12102/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ситника Сергія Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи: Третя Львівська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,- про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини

в с т а н о в и в:

16.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Львівської міської ради, третя особа: Третя Львівська Державна нотаріальна контора та просить суд визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 строком 3 /три/ місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він є двоюрідним братом ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживала у АДРЕСА_1 . З двоюрідною сестрою вони періодично зідзвонювалися, зрідка приїжджав до неї. Починаючи з 2021 року через карантинні обмеження, а також вік та стан здоров`я до сестри не приїжджав. В кінці листопада 2021 року йому стало відомо, що ОСОБА_5 померла у лютому у 2021 році. Сестра його проживала одна, з родичів у неї залишився тільки позивач та його рідна сестра ОСОБА_6 , яка на спадщину не претендує. Він звернувся з заявою у Третю Державну нотаріальну контору з про прийняття спадщини, однак йому відмовлено, оскільки пропустив строк на звернення з такою заявою до нотаріуса, а тому змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 07 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив представник позивача-адвокат Ситник С.О. В апеляційній скарзі зазначає, що позивач не погоджується з рішенням суду, вважає його незаконним. Зазначає, що він пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки про смерть сестри дізнався лише в листопаді 2021 року. Звертає увагу, що пропущений строк на прийняття спадщини становить лише три місяці, тобто є незначним та такий був пропущений, зокрема через карантинні обмеження пов`язані з коронавірусом, нотаріальні контори не працювали, було заблоковане транспортне сполучення та через його похилий вік та стан здоров`я він не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Ухвалюючи рішення, суд не врахував практику Верховного Суду у подібних правовідносинах,зокрема у справі №953/8112/20. Зазначає, що невідомі особи, шахрайським чином мають намір заволодіти спадковим майном після смерті його сестри , тому просить рішення скасувати та ухвалити нове,яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно д ст.360 ЦПК України представник третьої особи ОСОБА_2 -адвокат Ружицька О.В. подала відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначає, що вважає рішення суду законним, а доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини необґрунтованими.

Стверджує, що необізнаність про смерть спадкодавця, похилий вік та карантинні обмеження не є тими обставинами,які свідчать про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, що стверджується також практикою Верховного Суду. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Ситника С.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представників третіх осіб адвоката Ружицької О.В. та адвоката Столяренко В.О., перевіривши матеріали справи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Звертаючись з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини позивач зазначає, що про смерть сестри йому стало відомо лише в листопаді 2021 року, тобто після того як строк на прийняття спадщини закінчився. Звертає увагу, що з січня 2021 року він не мав змоги приїхати до сестри, оскільки у цей час в Україні діяли карантинні обмеження у зв`язку коронавірусом, а тому зважаючи на його похилий вік і стан здоров`я та вік сестри не міг наражати їх обох на небезпеку. З заяво про прийняття спадщини він звернувся у грудні 2021 року, однак нотаріус йому пояснила, що ним пропущений строк для прийняття спадщини , а додатковий строк на її прийняття може надати лише суд.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Надав обгрунтовану оцінку зазначеним позивачем причинам пропуску строку на прийняття спадщини та дійшов правильного висновку, що такі не є поважними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростують враховуючи таке.

Судом встановлено, що у лютому 2021 року без зазначення конкретної дати померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть виданим 26 березня 2021 року Шевченківським районним у місті Львові Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). (а.с.5).

Позивач стверджує, що померла була його двоюрідною сестрою, однак належні докази, що засвідчують факт родинних відносин в матеріалах справи відсутні.

02 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.4).

З листа Третьої Львівської державної нотаріальної контори від 20.07.2022 року №2324/01-16 встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 зареєстрована на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_7 ,який проживав із спадкодавцем однією сім`єю. Заява про прийняття спадщини від позивача ОСОБА_1 надійшла до нотаріальної контори 07 грудня 2021 року. Свідоцтво про право на спадщину не видано(а.с.130).

Судом також встановлено, що 19 квітня 2021 року до нотаріальної контори надійшла претензія Кредитора ОСОБА_2 до спадкоємців ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.24).

З листа Сихівського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові вбачається, що 30 березня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові ЗМУ Міністерства юстиції (м.Львів)(м.Львів, вул..І.Франка,157) складено актовий запис №1976 про смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.144).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15. від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17.

Подібні висновки зроблені і Верховним Судом при розгляді справ з аналогічним предметом позову.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що зазначені позивачем причини пропуску строку, а саме необізнаність про смерть сестри не є поважними.

Також суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача про неможливість прийняття спадщини через наявність карантину, оскільки робота нотаріату не була остаточно припинена, а лише були встановлені обмеження, які полягали у рекомендаціях приймати громадян за попереднім записом. (Лист Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» )

Крім цього, позивач не був позбавлений можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою, робота якої під час карантину не припинялась.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що достовірних доказів того, що позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_4 суду не надано, що в сукупності з відсутністю поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано позицію Верховного Суду висловлену у справі №953/8112/20 апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки обставини зазначеної справи є відмінними від цієї справи, зокрема пропущений строк у цій справі становив лише 5 днів, та позивачем у цій справі був спадкоємець за заповітом, натомість у даній справі пропущений строк становить три місяці та достовірних доказів про те, що позивач взагалі є спадкоємцем ОСОБА_4 не надано.

Твердження апеляційної скарги про те, що спадковим майном намагаються заволодіти невідомі йому особи шахрайським способом не є предметом дослідження у цій справі, а тому суд не має обов`язку надавати зазначеним обставинам оцінку.

Враховуючи те, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоктата ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 29 червня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк