Справа №442/1867/23
Провадження №2/442/558/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої - судді Грицай М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що у березні 2023 року дізналася про те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. відкрито виконавче провадження щодо стягнення з неї на користь відповідача заборгованості у загальному розмірі 20050,00 грн. на підставі виконавчого напису. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження в ЄДРВП, їй стало відомо, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено спірний виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» на підставі договору факторингу від 30.11.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором №18102 - 03/2021 від 23.03.2021, нібито укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та позивачем. Період стягнення з 30.11.2021 по 22.12.2021, загальна сума боргу складає 20050,00 гривень, в тому числі: основний борг - 5000,00 грн., заборгованість за відсотками - 15000,00 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 50,00 грн. Із вказаною заборгованістю вона не погоджується, вважає її необгрунтованою та надуманою, а виконавчий напис таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, відсутні виписки по її рахунку у банку у випадку їх наявності, докази отримання нею кредитних коштів, розрахунок заборгованості, договір факторингу, не вказаний період нарахування заборгованості. Крім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутня копія кредитного договору.

З урахуванням наведених обставин вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Представник товариства подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки приватному нотаріусу подано вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису на виконання вимог п. 2 Постанови КМ України від 29.06.1999 за №1772 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості. Отож, зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною. Твердження позивача про пропуск вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом є помилковим, адже право вимоги виникло у відповідча 30.11.2021, а до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого навпису 22.12.2021 минуло менше трьох років. Зважаючи на вказане, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №85599, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код 35625014, місцезнаходження: 01032 м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, якому ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», , на підставі договору факторингу №30112021-1 від 30.11.2021, відсутуплено право вимоги за кредитним договором №18102-03/2021 від 23.03.2021, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 . Борг за період з 30.11.2021 по 22.12.2021 включно в розмірі 20050,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 15000,00 грн - заборгованість за відсотками, 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №85599.

На підставі вищевказаного виконавчого напису 08.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69579480 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 20050,00 грн.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Великою Палатою Верховного Суду від 27.03.2019 у постанові по справі №137/1666/16 зроблено висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги, в тому числі, і недотриманням принципу безспірності.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Дослідженими у справі доказами не встановлено, що заборгованість є безспірною, зокрема, зважаючи на те, що позивач заперечує укладення будь-якого договору з відповідачем чи ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Крім цього, виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, які передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право на звернення стягнення на заставлене майно, вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.12.2021. Кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підставі для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією наведеною у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Задовольняючи озовні вимоги, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №85599 від 22.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" () заборгованості в розмірі 20050,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 29.05.2023.

Суддя М.М. Грицай