Справа № 242/3822/19
Провадження № 2-др/242/3/23
26 травня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі судового засідання Гандзюк К.С., за участю представника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по цивільній справі № 242/3822/19 за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження №64455797, заінтересована особа: ОСОБА_4 ,-
У судове засідання заявник та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заявник надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності.
Приватний виконавець Чучков М.О., стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника заявника Бойко О.І., який діє в інтересах ОСОБА_5 , надійшло заперечення на письмові заперечення представника приватного виконавця адвоката Воротиленка С.О. відносно заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення (клопотання про зменшення судових витрат). В огрунтування заперечень зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 915/606/21 сформульовано таку правову позицію: «Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. За змістом зазначених норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.» Норми частини четвертої статті 126 та частин п`ятої-сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України повністю кореспондуються нормам частини четвертої статті 137 та частин третьої-п`ятої, дев`ятої статті 141 ЦПК України. Відтак, за відсутності клопотання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про зменшення судових витрат, враховуючи наведені правові позиції Верховного Суду, суд з власної ініціативи не має права вирішувати питання про зменшення судових витрат керуючись критеріями співмірності, визначеними у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Також у даній справі відсутні й підстави для застосування критеріїв, визначених у ч.ч.3-5, 9 ст. 141 ЦПК України, для часткової відмови у відшкодуванні понесених позивачем витрат на правову допомогу оскаржувана додаткова постанова апеляційного суду також не містить.Так зазначені у Акті № 2 приймання-передачі правових послуг від 22 березня 2023 року витрати є реальними, пов`язаними із розглядом справи, відповідають умовам Договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року та Додаткової угоди № 3822/7 від 10 лютого 2021 року до цього договору, їх розмір є розумними та співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом Бойко О.І. роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для ОСОБА_2 . Більше того, заперечення (клопотання) приватного виконавця Чучкова М.О. не містить жодних конкретних обставин та доказів на підтвердження неспівмірності заявлених ОСОБА_2 судових витрат, а саме: - твердження приватного виконавця, що понесені ОСОБА_2 витрати є неспівмірними із характером судової справи, тому що зазначена справа не мала будь-яких матеріальних вимог (тобто є справа яка не має матеріального характеру) є надуманими на необгрунтованими. Так розгляд судом скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії приватного виконавця по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження №64455797 є спеціальною судовою процедурою щодо здійсненням судового контролю за виконання судового рішення, яке має майновий характер стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 720 029,15 грн. При цьому вчинення приватним виконавцем неправомірних дій з оцінки майна ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з примусового виконання такого судового рішення, внаслідок яких майно ОСОБА_2 мало реалізовуватись за початковою ціною, яка на більше чим на 200 000,00 грн менша від ринкової, що становить більше 25% від дійсної вартості майна очевидно має негативні та істотні наслідки для ОСОБА_2 саме майнового характеру. Тобто дана справа має істотне значення для ОСОБА_2 , оскільки внаслідок неправомірних дій приватного виконавця та істотного заниження вартості її майна, ринкової вартості якого 834 530,00 грн достатньо для виконання постанови Донецького апеляційного суду від 26.11.2020 у справі 242/2822/19, для ОСОБА_2 втрачається можливість виконати це судове рішення за рахунок реалізації її майна. твердження приватного виконавця, що понесені ОСОБА_2 витрати є неспівмірними із характером судової справи, тому що заявлені витрати покладають великий тягар на одну із сторін по справі нічим не підтверджені та спростовуються тим, що його цивільно-правова відповідальність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича застрахована на суму 5 000 000 000,00 грн. - необґрунтованими є й посилання представника приватного виконавця на те, що дана справа є нескладною та пов`язаною з іншою справою та про обізнаність ОСОБА_2 з матеріалами виконавчого провадження. Так дана справа потребувала ознайомлення з оскаржуваними звітами оцінки, виконаними на замовлення приватного виконавця, проведення оціночно-земельної експертизи та подачу скарги в обмежений короткий десятиденний термін. При чому оскаржувані звіти оцінки до моменту ознайомлення з ними не були відомі ні ОСОБА_2 , ні її представнику адвокату Бойко О.І. Оскільки саме оскаржувані звіти оцінки є предметом скарги, їх зміст та обсяг й визначав обсяг необхідних правових послуг для їх оскарження. За таких обставин: - 4000,00 грн є погодженою сторонами фіксованою ціною за професійні правові послуги, які включають ознайомлення та вивчення двох звітів з оцінки, які мають значний обсяг - усього 118 арк. - 3000,00 грн є погодженою сторонами фіксованою ціною за професійні правові послуги, які включають пошук адвокатом експертної установи, укладення договору, підготовка та подання замовлення на проведення експертизи, та копій необхідних документів, зокрема - копій оскаржуваних звітів з оцінки, правовстановлюючих документів та витягів з ДРРП на земельні ділянки, топографічних планів - 15 000,00 грн - є погодженою сторонами фіксованою ціною за професійні правові послуги, які включають підготовку, оформлення та подачу у встановлений процесуальним законодавством десятиденний строк скарги на дії приватного виконавця, та обумовлена професійністю та знаннями адвоката. - 2 000,00 грн - є погодженою сторонами фіксованою ціною за подання адвокатом процесуального документу, у якому не тільки усунено встановлені судом недоліки скарги, а й додано висновок судової експертизи, який не міг був бути поданий разом зі скаргою, оскільки був підготовлений пізніше. Також у цьому документі містяться додаткові обґрунтування скарги. - 10 000,00 грн є гонораром успіху, розмір якого в повній мірі відповідає значенню даної справи для ОСОБА_2 а також його стягнення з приватного виконавця несе спонукальний характер, метою якого є недопущення в подальшому порушень з боку приватного виконавця прав сторін виконавчого провадження. Тобто понесені ОСОБА_2 витрати є розумними та співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом Бойко О.І. роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для ОСОБА_2 . Протилежного представник приватного виконавця не довів. Також ОСОБА_2 вважає що у даній справі має бути враховано правовий висновок, викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20, відповідно до якого: «метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання учасників справи утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.» Так, у даному випадку слід враховувати також і контекст, який став підставою дл звернення ОСОБА_2 із скаргою про визнання дій приватного виконавця неправомірними і, як наслідок, із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу незаконні дії приватного виконавця з проведення оцінки частин земельних ділянок, належних ОСОБА_2 . Проведення оцінки нерухомого майна для подальшої примусової його реалізації є профільною діяльністю приватного виконавця, а тому він має бути обізнаний як із самою процедурою, так і з характерними порушеннями її проведення (оцінка земельної ділянки без її безпосереднього огляду оцінювачем, використання оцінювачем завідомо нерелевантних аналогів і т.і.) та сталою судовою практикою Верховного Суду з цього питання. Більше того, саме до його прямих, професійних обов`язків входить недопущення прав сторін виконавчого провадження. В даному випадку має бути врахований той факт, що приватний виконавець не тільки в силу процесуального закону, як сторона, що програла судовий спір, зобов`язаний відшкодувати витрати на правничу допомогу іншій стороні ОСОБА_2 , але й те, що таке відшкодування несе спонукальний характер, метою якого є недопущення в подальшому порушень приватним виконавцем прав сторін виконавчого провадження. Просить розглядати заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат за відсутності ОСОБА_2 та її представника адвоката Бойка О.І. за наявними в справі матеріалами. Заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по цивільній справі № 242/3822/19 за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження №64455797, заінтересована особа: ОСОБА_4 задовольнити повністю. Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом Селидівським міським судом Донецької області справи № 242/3822/19 (провадження №4-с/242/3/23) усього у сумі 46 000,00 грн.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріал справи, обґрунтування поданої ОСОБА_2 заяви, письмові заперечення, вислухавши доводи представника приватного виконавця, встановив наступне.
Відповідно до ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Наведені правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17.
Судом встановлено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження №64455797, заінтересована особа: ОСОБА_4 .
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ОСОБА_2 під час судового розгляду справи №242/3822/20 (провадження №4-с/242/3/23) за вищезазначеною скаргою, здійснював адвокат Бойко О.І., який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правової допомоги серії АІ № 1074403 від 14.12.2020 року (№03-1/20) договір про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27.03.2020 року, який підписано сторонами, а саме ОСОБА_2 та адвокатом Бойко О.І., додаткову угоду №3822/7 від 10.02.2021.
Отже, повноваження адвоката Бойко О.І., як представника заявника, підтверджені належним чином, що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_3 брав участь у розгляді справи як адвокат та діяв в інтересах ОСОБА_2 .
Відповідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно квитанцій № КМ02-ННМ0-МЗСВ-В5Н3 від 01.12.2021 року ОСОБА_3 сплачено на рахунок ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» 6000,00 грн.; № ВКЕВ-В081-1ЕС9-ААК0 від 03.12.2021 року ОСОБА_3 сплачено на рахунок ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» 6000,00 грн.
Згідно частини 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) викладено правовий висновок про те, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Враховуючи те, що заявником підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, суд дійшов висновку про наявність підстав у винесенні додаткового судового рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу.
Водночас щодо розміру правової допомоги, яка підлягає стягненню, суд зазначає наступне.
Представником приватного виконавця Чучкова М.О. Воротиленко О.С. до суду було подано клопотання від 11 травня 2023 року, у якому він у тому числі зазначав про те, що витрати, які нібито понесла ОСОБА_2 у справі не є співмірними, фактичними та неминучими, тому що зазначена справа не носить будь-який матеріальний характер, та заявлені витрати покладають великий тягар на одну із сторін по справі. З огляду на це просив зменшити розмір витрат.
У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони..
Крім того, заявник просить стягнути судові витрати, пов`язані з проведенням судової оціночно-земельної експертизи № 01/12- 1 від 01.12.2021.
Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
На підтвердження витрат на проведення експертизи заявник надав копію замовлення на проведення судової оціночно-земельної експертизи № 01/12- 1 від 01.12.2021; копію Акту № 2 приймання-передачі правових послуг від 22 березня 2023 року та квитанції № KM02-HHM0-M3CB-B5H3 від 01.12.2021 на суму 6000,00 грн та № BKEB-B081-1EC9-AAK0 від 03.12.2021 на суму 6000,00 грн з рахунком № 52 від 01.12.2021 на підтвердження оплати представником ОСОБА_2 адвокатом Бойко О.І. проведення оціночно-земельної експертизи у справі №242/3822/19 зг. заяви № 01/12-1 від 01.12.21, рах №52 від 01.12.21, дог №64/12-2021 від 01.12.21.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на проведення експертизи у розмірі 12 000 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по цивільній справі підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 139, 141, 259, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по цивільній справі № 242/3822/19 за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження №64455797, заінтересована особа: ОСОБА_4 задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено 29.05.2023 року.
Суддя І.М. Владимирська