Справа № 643/3596/23
Провадження № 4-с/643/15/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Московський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірної бездіяльності Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Осадчої Вікторії Володимирівни, звернувся до Московського районного суду м. Харкова із скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна - квартири; зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі повідомлення, 20189, 06.10.2004, ВДВС Московського району у м. Харкові, реєстраційний номер обтяження 1405221, зареєстрованим 22.10.2004 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора.

В обґрунтування скарги посилається на те, що під час оформлення свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті матері ОСОБА_3 , спадкоємцям, в тому числі йому, стало відомо про накладення обтяження арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

17.04.2023 звернувся до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з запитом про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця від 06.10.2004 на квартиру АДРЕСА_1 , виклавши обставини зняття арешту та надавши копію судового рішення від 21.02.2022 по справі №2-1550/2000, яким підтверджується, що вік дитини, на користь якого стягувалися за судовим рішенням аліменти до досягнення ним трирічного віку, на дату подачі звернення виповнилося 22 роки, а тому підстави для подальшого арешту майна відсутні. Листом в.о. начальника відділу Романінця Р. №53682 від 24.04.2023 на запит від 17.04.2023 повідомлено, що зазначене виконавче провадження, в межах якого держаним виконавцем ВДВС Московського району м. Харкова видано повідомлення 20189 від 06.10.2004 знищене за закінченням строку зберігання, а відомості про нього не вносились до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Роз`яснено порядок звернення до суду із заявою про скасування арешту.

04.03.2021 представник адвокат Осадча В. звернулася до начальника Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Дмитра Матвієнка із заявою, у якій просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 . 23.04.2021 засобами електронної пошти отримано лист Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) №48639 від 10.03.2021, яким повідомлено, що згідно перевірки даних АСВП, спец. розділу виконавчих проваджень, та архівних виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження по виконанню в/л 2-д від 30.04.2002 Московського районного суду м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відсутнє. Також відсутні дані про накладення арешту за вищевказаним виконавчим провадженням, тому надати більш детальну інформацію неможливо.

11.01.2022 ОСОБА_1 звертався до реєстратора обтяження Першої Харківської державної нотаріальної контори. Листом №286101-16 від 28.01.2022 «Про надання інформації» завідувач Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканова О. повідомила, що копія постанови відсутня в архіві нотаріальної контори.

Наявність протягом тривалого часу, з 2004 року, нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Так як вік дитини, на користь якої стягувалися аліменти до досягнення нею трирічного віку за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2001, справа №2-1550/2000, на дату подачі звернення становить 22 роки, то він вважає, що державним виконавцем безпідставно не було знято арешт з квартири, хоча є всі підстави скасувати арешт майна.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_1 адвокат Осадча В.В. не з`явилася, до його початку подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримала скаргу та просила суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник Салтівського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання також не з`явився, подав через систему «Електронний суд» пояснення, відповідно до яких просить суд в повному обсязі відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Осадчої В.В. на бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Прийняти рішення стосовно вказаної скарги з обов`язковим урахуванням прав та інтересів Держави. Розглядати скаргу без участі відділу.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 21.02.2001 Московським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення у цивільній справі №201550/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, яким стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2 аліменти 10 % з усіх видів заробітку, починаючи з 29.01.2001 і по досягненню дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку (а.с. 17).

З постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №559563 від 06.10.2004 вбачається, що на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2001, Московським районним судом м. Харкова 30.04.2002 був виданий виконавчий лист №2-д про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частини заробітку, починаючи з 15.01.2001 (а.с.14)

06.10.2004 державним виконавцем Московського ВДВС м. Харкова Івановою Л.В. в межах виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в якій вказано, що боржнику на праві власності належить частина квартири АДРЕСА_1 , згідно з свідоцтвом про право на житло, виданим 29.03.1996 ХМУПДЖФ, р № НОМЕР_1 (а.с. 14).

Заявник неодноразово звертався до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявами про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві спільної сумісної власності, проте йому було надано відповідь, що арешт можливо зняти лише на підставі рішення суду.

Згідно копії листа №48639 від 10.03.2021 наданого Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що згідно перевірки даних АСВП, спец. розділу виконавчих проваджень, та архівних виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження по виконанню в/л 2-д від 30.04.2002 Московського районного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відсутнє. Також відсутні дані щодо накладення арешту за вищевказаним виконавчим провадженням. Тому надати більш детальну інформацію не можемо. У зв`язку з цим пропонуємо звернутися до суду для вирішення питання стосовно зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно копії листа №53682 від 24.04.2023 наданого Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна наявний запис про обтяження: тип обтяження арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 1405221; зареєстровано 22.10.2004 16:39:56 за №1405221 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003 Харківська обл., м. Харків, майдан Конституції, буд.1, під`їзд 7, поверх 4, ; 731-40-34; 731-39-42; підстава обтяження повідомлення, 20189, 06.10.2004, ВДВС Московського району у м. Харкові; об`єкт обтяження квартира, адреса: АДРЕСА_2 ; власник ОСОБА_1 , Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_2 ; заявник Перша Харківська державна нотаріальна контора.

Повідомлення ВДВС Московського р-ну у м. Харкові, 20189, 06.10.2004, яке стало підставою обтяження, видане у період дії Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 №43/5.

Таким, чином відомості щодо виконавчого провадження, в якому ОСОБА_1 є боржником та в межах якого державним виконавцем ВДВС Московського району у м. Харкові видано повідомлення, 20189 від 06.10.2004 мали б бути внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та міститись в автоматизованій системі виконавчого провадження в тому числі, в окремому спецрозділі, який є архівною складовою автоматизованої системи виконавчого провадження. Проте відомості щодо вказаного виконавчого провадження у зазначеному реєстрі відсутні.

Згідно абзацу 2 пункту 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню.

Враховуючи зазначене, виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем ВДВС Московського району у м. Харкові видано повідомлення, 20189 від 06.10.2004 знищене за закінченням строку зберігання, а відомості про нього не вносились до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с. 20-22).

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Державний виконавець завершуючи виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем ВДВС Московського району у м. Харкові видано повідомлення 20189 від 06.10.2004, вищевказаних дій не виконав, арешт з квартири боржника не зняв.

Крім того, після звернення ОСОБА_1 та його представника адвоката Осадчої В.В. до начальника Салтівського відділу ДВС у м. Харкові із відповідними заявами про скасування арешту з нерухомого майна, той теж не виконав вимоги закону та арешт не зняв, всупереч наступним положенням закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. (частина третя статті 74 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.3 ст. 59 Закону № 1404-VIII, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, ОСОБА_1 був стороною виконавчого провадження, під час здійснення якого на майно останнього як боржника було накладено арешт, який не був скасований після знищення виконавчого провадження.

Вказані обставини порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 , оскільки він як законний власник позбавлений в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, достовірність, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що державним виконавцем арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 на підставі Свідоцтво про право власності на житло від 29.03.1996 реєстраційний № НОМЕР_1 , не скасовано, а також те, що відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 відсутні, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту накладеного на майно, порушує право власності скаржника та є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. 447-453, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Осадчої Вікторії Володимирівни - задовольнити.

Визнати бездіяльність Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - неправомірною.

Зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі повідомлення 20189 від 06.10.2004 ВДВС Московського району у м. Харкові, реєстраційний номер обтяження 1405221, зареєстрованого 22.10.2004 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної' сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 05.07.2023 року.

Суддя А.М. Задорожна