Справа № 375/736/23
Провадження № 2/375/231/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області під головуванням судді Штифорук Оксани Вікторівни , за участю секретаря судового засідання - Семенюти Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Рокитнняським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.07.2018 року, актовий запис № 119, за період з вересня 2022 року по березень 2023 року у розмірі 17 531 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня 72 копійки.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно виконавчого листа, виданого Рокитнянським районним судом Київської області від 23.12.2022 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом про стягнення аліментів суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2022 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ткаким чином, станом на день подачі позовної заяви на виконанні у Рокитнянському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Кипївської області знаходиться вищезазначений виконавчий лист.

Але відповідач ОСОБА_2 систематично не сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, під різним приводом ухиляється від їйого утримання.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати зі сплати аліментів за підписом старшого державного виконавця загальна заборгованість по сплаті аліментів відповідача на користь позивача становить - 17 531 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня 72 копійки.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце слухання справи, подав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно виконавчого листа, виконавчого листа, виданого Рокитнянським районним судом Київської області від 23.12.2022 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом про стягнення аліментів суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2022 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дітей виконував не належним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 17 531 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня 72 копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом 01.03.2023 року, наданої старшим державним виконавцем у Білоцерківському районі.

Предметом позовних вимог позивачки є стягнення пені у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно, тому суд, керуючись положеннями ст. 13 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Згідно з статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки будь-яких доказів на підтвердження обставин справи відповідачем до суду надано не було, відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів виконував не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, відповідач не надав ніяких доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини, тому позовні вимоги позивачки про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір неустойки (пені), яка утворилась в результаті наявної заборгованості зі сплати аліментів відповідачем, суд виходить з наступного.

Керуючись приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19 та Верховним судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 461/7406/18 (провадження № 61-2128св20), тому надає оцінку наявній у матеріалах справи довідці з викладенням висновку, який розмір заборгованості та в якому конкретному місяці мав місце і наводить мотиви, з яких він виходить.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року, справа № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від липня вересня 2022 року, наданої старшим державним виконавцем Рокитнянського відділу ДВС у Білоцерківськогму районі, відповідач не здійснював платежі на сплату аліментів. Будь-яких доказів на спростування наведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідачем надано не було, а тому суд визнає зазначений розрахунок належним та допустимим доказом на підтвердження відомостей, викладених у такому розрахунку щодо розміру нарахованих до сплати аліментів та відповідно розмір заборгованості з їх сплати. Як вбачається із зазначеного розрахунку, станом на 01 березня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів складає 17 531 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня 72 копійки.

Позивачем у позовній заяві наведено розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2022 року по березень 2023 включно.

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач не оспорював наведений позивачкою розрахунок розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів, не спростував такого розрахунку та не навів альтернативного розрахунку, не ставив питання про витребування або забезпечення будь-яких доказів на спростування наведеного позивакою розрахунку розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Разом з тим, абзац перший частини 1 статті 196 СК України регламентує, що пеня стягується не більше 100 % заборгованості за аліментами.

У зв`язку із викладеним, максимальний розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, не може перевищувати розміру заборгованості за аліментами, яка утворилась станом на березень 2023 року та яка складає 17 531 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня 72 копійки.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вже зазначалось судом, неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, враховуючи поведінку відповідача у період, в який утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а також враховуючи загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та розмір пені, який підлягає стягненню з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, суд приходить до висновку, що стягнення пені в розмірі, який дорівнює 100 % від суми заборгованості зі сплати аліментів, буде в повній мірі відповідати загальним засадам як цивільного та і сімейного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із викладеним, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі ст. 7, 8, 20, 196 СК України, ст. 3, 9, 614 ЦК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 47, 7681, 84, 89, 141, 223, 263265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17 531 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня 72 копійки, за період з вересня 2022 по березень 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 липня 2023 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_6 ; моб.тел.: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , моб.тел. НОМЕР_5 .

Суддя: Оксана ШТИФОРУК