Справа № 367/3719/22
Провадження №2/367/2594/2023
27 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Мерзлому Л.В.,
при секретарі судових засідань Валюх В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майнових прав,-
До Ірпінського міського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання майнових прав.
В позовній заяві зазначає, що 31.03.2016 між Відповідачем та Позивачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. за реєстровим № 368 (далі - Договір).
Відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача будь-яким передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а Позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (далі - Квартира) та оплатити вартість Квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 540600,00 грн.
Згідно з пунктом 2.3. Договору технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2017 року.
Позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості Квартири, що підтверджується пунктом 3.3.1 Договору.
Зазначає, що позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій, спрямованих на передачу у власність, будь-яким передбаченим діючим законодавством способом Позивачу Квартири Відповідачем не вжито.
Крім того, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 23.08.2022 №2308/1 на адвокатський запит ОСОБА_3 від 23.08.2022 № 2308/1, інформація щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 2-О, АДРЕСА_3 відсутня.
Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 до експлуатації.
Зазначає про те, що будинок до цього часу не збудований, будь які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони Відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору.
Стверджує, що зазначені дії Відповідача є такими, що порушують право Позивача, визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло.
Так, у зв`язку з укладенням Договору, у Відповідача виникло майнове право на отримання коштів від Позивача, а у Позивача виникло майнове право на Квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - Квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором.
Визнання за Позивачем майнового права на Квартиру дасть їй можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі Квартири у власність Позивачу може тривати невизначений час, тому Позивач має зменшити ризик того, що об`єкти нерухомості можуть перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який вона інвестувала свої кошти. Вказує, що таким способом має бути визнання за Позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) Квартиру.
Просить визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт будівництва - квартиру АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . Стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 гривень.
В судове засідання позивачне з`явився. Згідно заяви, поданої представником позивача, просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, та оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
У зв`язку з чим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, виходив з наступного.
В ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 31.03.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нечипоренком О.В. за реєстровим № 368.
Відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача будь-яким передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а Позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та оплатити вартість Квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 540600,00 грн.
Згідно з пунктом 2.3. Договору технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію в експлуатацію ІІ квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію VI квартал 2017 року.
ОСОБА_1 в повному обсязі виконала своє зобов`язання стосовно оплати вартості Квартири, що підтверджується пунктом 3.3.1 Договору.
Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 до експлуатації.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту є визнання права.
Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до абзацу четвертого статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги.
Так, відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій.
Згідно з абзацом сьомим статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. При цьому майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю (стаття 190 Цивільного кодексу України), а відповідно до статті 526 цього Кодексу боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Отже, Позивачем виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу Відповідачем не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна Квартира, яка після цього має стати власністю Позивача, а тому наявні правові підстави визнати за Позивачем майнові права на Квартиру.
З вказаних норм слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку.
За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем.
Таким чином, відповідно до ст. 328 ЦК України, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт будівництва - квартиру АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 43, 328, 392, Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майнових прав задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , майнові права на об`єкт будівництва - квартиру АДРЕСА_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 992,40 гривень.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Мерзлий