Провадження № 22-ц/801/1312/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 рокуСправа № 127/19978/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Рудик Людмила Вікторівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 127/19978/20 за апеляційною скаргою адвоката Драчук Т. М. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2023 року, постановлену у складі судді Федчишена С. А. у залі суду, повний текст якої складено 17 травня 2023 року,

встановив:

Короткий зміст вимог

У травні ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року у справі № 127/19978/20.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року у задоволені її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л. В., про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2022 року це рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2022 року у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду від 28 грудня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2022 року відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що висновком судово-психіатричної експертизи № 24 від 22 березня 2021 року не встановлено неспроможність ОСОБА_5 в момент вчинення правочину (заповіту від 23 березня 20220 року) розуміти значення своїх дій та керувати ними.

28 січня 2022 року за її заявою Вінницькою окружною прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Висновком експертів судової технічної та почеркознавчої експертизи № 5229/5230/5231/22-21 від 12 вересня 2022 року та висновком судово-психіатричного експерта № 3 від 13 лютого 2023 року у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 внаслідок наявного у неї психічного захворювання під час складання нею заповіту від 23 березня 2020 року була позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вважає указані обставини нововиявленими.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд:

скасувати за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року;

визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , складений 23 березня 2020 року та посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л. В., зареєстрований в реєстрі за № 799.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що указані заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2023 року адвокат Драчук Т. М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати й ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 24 травня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

26 травня 2023 року на виконання вимог ухвали заявницею подано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 червня 2023 року справу призначено до розгляду на 29 червня 2023 року о 09:45 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку обставинам указаним у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Юрченко Т. П. указує, що:

ухвала суду є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують;

висновки експертів, отримані у рамках кримінального провадження, не можуть вважатися нововиявленою обставиною, оскільки ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом першим частини другої статті 423 ЦПК встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

У постанові Великої Палати Верхового Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7згв22, зроблено висновок, що:

«нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим».

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20 (провадження № 61-8675св21) зроблено висновок, що:

«обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими».

Чинний ЦПК України містить і перелік підстав, які виключають можливість перегляду судового рішення.

Частиною четвертою статті 423 ЦПК України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо).

Звертаючись із заявою про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами заявниця посилалась на висновок експертів судової технічної та почеркознавчої експертизи № 5229/5230/5231/22-21 від 12 вересня 2022 року та висновок судово-психіатричного експерта № 3 від 13 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000013.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалюючи рішення від 28 грудня 2021 року, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання заповіту недійним, оскільки висновком посмертної судово-психіатричної експертизи від 22 березня 2021 року, складеного КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Запорізької обласної ради» не встановлено абсолютну неспроможність ОСОБА_5 на момент складання та підписання заповіту від 23 березня 2020 року розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Указана експертиза призначалась судом саме у цій справі, її висновок є чинним та сторонами не оскаржувався.

Обставини психічного здоров`я ОСОБА_5 та її спроможності розуміти значення своїх дій і керувати ними ретельно перевірялися судами під час розгляду цієї справи на підставі здобутих доказів, яким надано оцінку у рішенні суду.

Апеляційний суд вважає, що висновки експертів на які посилається заявниця не є фактами, що можуть бути визнані нововиявленими обставинами, які дають підстави для перегляду судового рішення, а є новими доказами, за допомогою яких остання має на меті переоцінити докази, яким вже була надана оцінка судом.

Аргументи та твердження заявниці зводяться до помилкового ототожнення таких понять, як «новий доказ» та «нововиявлена обставина» (факт).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 зроблено висновок, що:

«не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, цивільному процесуальному закону та має бути збалансована з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Оскільки наведені заявницею обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, тому не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Драчук Т. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести за рахунок заявника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК