П О С Т А Н О В А

іменем України

21 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

за участю секретаря судового засідання Зубашкова М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Петрецький Сергій Іванович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2023 року, ухвалене суддею Бенцою К.К., повний текст судового рішення складено 30.01.2023,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що її рідний дядько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у власному будинку АДРЕСА_1 . За час життя він сім`ю не створив, у шлюбі не перебував, дітей не мав та заповіту не залишав.

Зазначала, що її батько ОСОБА_4 , як єдиний рідний брат померлого, здійснив усі необхідні дії і поніс витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_3 . Догляд за майном померлого ОСОБА_3 - будинком та земельною ділянкою, вчиняв її батько ОСОБА_4 , який як єдиний спадкоємець другої черги також уживав заходів та дії щодо прийняття спадщини за померлим і в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини звертався до Ужгородської районної нотаріальної контори для подання документів для прийняття спадщини, де нотаріусом йому було повідомлено про необхідність донести довідку про склад сім`ї померлого ОСОБА_3 .

Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і її батько ОСОБА_4 . Оформляючи право на спадщину за батьком і переглядаючи його документи, вона знайшла довідку Сторожницького старостинського округу Холмківської сільської ради від 20.07.2021 за № 629, якою стверджується, що на день смерті дядька ОСОБА_3 такий за місцем свого проживання був зареєстрований один.

Стверджувала, що її батько в шестимісячний строк із дати відкриття спадщини за братом таку довіку отримав, однак вона не знайшла жодних письмових документів, які би засвідчували подання її батьком заяви на прийняття спадщини за братом в нотаріальну контору чи приватному нотаріусу, а відтак це не дає їй права стверджувати про наявність спадкової трансмісії та можливість оформлення спадкових прав за покійним дядьком ОСОБА_3 у позасудовий спосіб без установлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, вона як єдина племінниця померлого дядька є спадкоємицею п`ятої черги за законом, до якої також належить і відповідачка у справі, яка є її троюрідною сестрою.

Указувала і на те, що маючи намір оформити документи на спадщину за покійним дядьком ОСОБА_3 у порядку спадкової трансмісії, вона звернулася до приватного нотаріуса, однак у прийнятті такої заяви їй в усній формі було відмовлено через пропуск її батьком ОСОБА_4 установленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини за рідним братом ОСОБА_3 . Як на поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини була наявність спадкоємця другої черги (її батька), який висловив був своє бажання прийняти спадщину і переконував її в тому, що все для цього оформив, а вона не бажала порушувати сімейні відносини з власним батьком та призводити до конфлікту в родині. До того ж вона як племінниця померлого є спадкоємицею п`ятої черги, а тому вважала, що подання нею такої заяви про прийняття спадщини не є виправданим, адже батько переконливо стверджував про прийняття спадщини за покійним братом. Те, що батько так і не прийняв спадщину їй об`єктивно не було відомо.

Посилаючись на наведені вище обставини просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті рідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у два місяці з дати набрання законної сили судовим рішенням.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2023 року у задоволенні цього позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Петрецький С.І., подала на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невірну оцінку доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Скарга загалом мотивована тими же доводами, які наведені в позовній заяві та яким місцевим судом не надано належної оцінки, а також тим, що висновок суду про відмову в задоволені позову через неналежний склад відповідачів і невжиття нею заходів по заміні неналежного відповідача є передчасним, оскільки нею заявлялося неодноразово клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача та повернення до стадії підготовчого провадження.

Зазначала і те, що суд безпідставно відмовив у долучені до матеріалів справи документів, поданих відповідачкою до початку розгляду справи по суті, з яких видно про вжиття ОСОБА_2 заходів щодо оформлення спадкових прав за померлим ОСОБА_3 , про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.08.2022 спадкової справи за № 16 відносно спадкодавця ОСОБА_3 , а відтак між його спадкоємцями однієї черги наявний спір щодо спадкового майна.

Стверджувала, що місцевим судом узагалі не досліджувалося питання поважності пропуску нею строку для прийняття спадщини, а зроблено посилання на спадкову трансмісію, яка в даних правовідносинах не діє. Зауважувала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 її батька як спадкоємця другої черги за ОСОБА_3 , вона невідкладно 08.11.2021 звернулася до суду з цим позовом як спадкоємиця п`ятої черги її дядька.

З огляду на наведені вище обставини просила оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 відповідачка ОСОБА_2 не скористалася.

У судовому представник позивачки (апелянтки) ОСОБА_1 адвокат Петрецький С.І. апеляційну скаргу підтримав із підстав наведених у ній, просив таку задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу визнала.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представника позивачки та відповідачки, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2021 року, виданим виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (а.с.4).

Відповідно до довідки виданої старостою с. Сторожниця від 20.07.2021 за № 629, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 був зареєстрований на постійне місце проживання і до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Проживав та був зареєстрований один (а.с.6).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 67164070 від 05.11.2021 інформація про відкриття спадкової справи за померлим ОСОБА_3 є відсутня (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 від 26.10.2021, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Закарпатської області (а.с.8).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були між собою рідними братами, про що свідчать свідоцтва про їх народження, відповідно, серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с.5,9).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що узгоджується зі свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради Закарпатської області (а.с.10).

Відмовляючи у задоволені цього позову ОСОБА_1 місцевий суд виходив із того, що такий пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_5 не є спадкоємицею померлого ОСОБА_3 , та позивачка в порядку визначеному ст. 51 ЦПК України до закінчення підготовчого провадження з клопотанням до суду про заміну неналежного відповідача на належного або залучення до участі у справі співвідповідача не зверталась, а відтак це є самостійною підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

Проте колегія суддів зазначає таке.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2022 відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 через відсутність доказів, що вона є спадкоємицею, яка прийняла спадщину за померлим ОСОБА_3 , та закрито підготовче провадження у цій справі з одночасним призначенням її до розгляду по суті (а.с.34-38).

Участі в підготовчому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник-адвокат Петрецький С.І. не брали.

22 березня 2022 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Петрецьким С.І. до суду було подано клопотання про залучення до участі у цій справі співвідповідача Холмківську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області (а.с.39, 40), а наступного дня /23.03.2022/ клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання. (а.с.41-43).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2022 у задоволені цих клопотань представника позивачки про повернення справи до стадії підготовчого судового засідання та про залучення співвідповідача до участі у справі відмовлено (а.с.52-54).

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26.09.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2022 повернуто особі, яка її подала (а.с.69).

22 листопада 2022 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Петрецьким С.І. повторно до суду було подано клопотання про залучення до участі у цій справі співвідповідача Холмківську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області та про повернення до стадії підготовчого засідання (а.с.73-79).

У судовому засіданні 18 січня 2023 року протокольною ухвалою вказані клопотання залишені без розгляду.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц /пункт 41/, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц /пункт 49/, від 21.11.2018 року у справі № 127/93/17-ц /пункт 50/, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц /пункт 31.4/, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц /пункти 37, 54/, від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 /пункт 38/, від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц /пункт 31/, від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц /пункт 63/.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц зроблено висновок, що «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Отож, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».

Відповідно до частин 1-3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття, як і не заборонено можливість суду повернення на минулу стадію судового провадження, наприклад, зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21 зроблено висновок, що «відповідно до практики Верховного Суду суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Водночас такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті».

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 204/6085/20 (провадження № 61-21431св21) зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Як свідчить усталена практика ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 ЄСПЛ указав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Установлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. ЄСПЛ надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст. 6 Конвенції зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції на зазначені вище обставини і вимоги закону уваги не звернув та підійшов до вирішення цього питання щодо залучення співвідповідача у справі та повернення до стадії підготовчого засідання формально, хоча сторона позивача участі в підготовчому засіданні не брала та обґрунтувала поважність причин не подання відповідного клопотання до закінчення підготовчого провадження.

Апеляційний суд не наділений повноваженнями вчиняти процесуальні дії щодо залучення співвідповідача (заміни неналежно відповідача) або скасовувати рішення суду та направляти справу для продовження розгляду судом першої інстанції, а відтак оскаржене рішення суду в порядку ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, що не перешкоджає позивачці звернутися до місцевого суду з іншим позовом до належного відповідача або ж з інших підстав.

Водночас колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відмовлено у долучені до матеріалів справи документів, поданих відповідачкою, оскільки таку відмову суду безпосередньо ОСОБА_2 як особа, що їх подала не оскаржувала.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 362 грн (а.с.113) слід віднести за рахунок апелянтки - позивачки ОСОБА_1

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Петрецький Сергій Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 липня 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді