Справа№592/8403/23
Провадження №2/592/1938/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Котенко О.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 01.02.2020 року його було переведено з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на роботу до відокремленого структурного підрозділу Інституту «Нафтохімпроект» Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг». 27.07.2022 року його звільнили з Інституту «Нафтохімпроект» AT «CMHBO-Інжиніринг» за угодою сторін відповідно п.1 ст.36 КЗпП України». Відповідач останнім часом виплачував заробітну плату не регулярно, а згодом перестав платити. Внаслідок чого станом на день звільнення за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 27370,12грн., що підтверджується розрахунковим листом за липень 2022 року, який позивач отримав 05.06.2023 року. На його звернення до відповідача щодо отримання довідки про загальну суму заборгованості по заробітній платі, отримано усну відповідь, що такі довідки не видаються, оскільки сума заборгованості по заробітній платі підтверджується виданими працівнику корінцями, які є розрахунковими листами. Відповідач відмовляється сплатити йому заборгованість, чим грубо порушує вимоги Кодексу законів про працю в ч.5 ст.97, де визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку і не може бути поставлена в залежність від здійснення інших платежів. З такими діями відповідача він категорично не погоджується, адже відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Відтак, середній заробіток слід обраховувати за період з 28.07.2022 року по 28.01.2023 року включно. Наказом Мінреінтеграції від 20 лютого 2023 року №56 внесено зміни до Переліку територій, на яких, ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до пункту 2.8. цього Переліку, до територій активних бойових дій віднесено Сумську міську територіальну громаду в період з 24.02.2022 року до 03.04.2022 року, отже порушення роботодавцем зобов`язання щодо строків оплати праці, сталося не внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. В цей час підприємство функціонувало і платило іншим робітникам зарплату в значних обсягах. Позивач звільнився у липні 2022 року, отже, згідно до довідки форми ОК-5 та відповідно до порядку визначеного постановою КМУ №100 заробітна плата та фактично відпрацьовані робочі дні позивача за два останні місяці, що передували звільненню становлять: за травень 2022 року - 6700,00грн., 22 робочих днів, за червень 2022 року - 9456,30грн., 22 робочих днів, що в сумі складає 16156,30грн./44 робочих днів = середньоденна заробітна плата 367,19грн. Затримка виплати заробітної плати склала 132 днів з наступного робочого дня після звільнення (з 28.07.2022 року по 28.01.2023 року) по день подачі позову: липень 2022 року -2 р.д., серпень 2022 року - 23 р.д., вересень 2022 року - 22 р.д., жовтень 2022 року - 21 р.д., листопад 2022 року - 22 р.д., грудень 2022 року - 22 р.д., січень 2023 року - 20 р.д. враховуючи п`ятиденний робочий тиждень. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить (367,19грн.х132 днів) = 48469,08грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 27370,12грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 48469,08грн.

Від представника Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Товариство не погоджується з визначеним розміром стягнення заробітної плати в сумі 27370грн.12коп. 12.09.2022 року Товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі перерахувало Позивачу заробітну плату за липень 2022 року в сумі 10000грн., що підтверджується супровідною відомість для перерахування коштів на поточні рахунки №ХП0000070 від 12.09.2022 року. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Товариство не погоджується з визначеним періодом стягнення середнього заробітку в кількості 132 робочих дні. Відповідно до наказу №82 від 07.10.2022 року встановлений факт дії в Товаристві режиму неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижню з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022 року. Крім того, наказом Товариства №105 від 26.12.2022 року «Про режим роботи AT в січні 2023 року» (зі змінами внесеними наказом Товариства №1 від 04.01.2023 року) встановлено на січень 2023 року неповний робочий тиждень для всіх працівників AT з наступними робочими днями: 16 січня, 17 січня, 18 січня, 23 січня, 24 січня, 25 січня, 30 січня 31 січня. Позивач звільнився 27.07.2022 року, таким чином враховуючи ст.117 КЗпП України ймовірний період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить з 28.07.2022 року (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) по 25.01.2023 року (останній робочий день Товариства, що передує дню фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців). Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів Товариства, з урахуванням Наказу №82 та №105, що станом на 25.01.2023 року, становить 94 робочих дні. Сума середньоденного заробітку позивача відповідно до заявлених вимог складала 367 грн. 19 коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). Таким чином, у разі задоволення судом позовних вимог позивача про стягнення з Товариства на користь Позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, сума що підлягає стягненню з Товариства становить - 34515грн.86коп. (94 робочих дні (з 28.07.2022 року (перший робочий день Товариства після звільнення позивача) по 25.01.2023 року (останній робочий день Товариства, що передує дню фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців) х 367грн.19коп. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення). Із суми 34515грн.86коп. підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір (відповідно до вимог Податкового кодексу України). Суд повинен враховувати принцип справедливості та співмірності. Відповідно до частини 2 ст.233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). З 01.02.2020 року по 27.07.2022 року позивач працював у відокремленому підрозділі Інституті «Нафтохімпроект» Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг», на посаді головного інженера проекту. 27.07.2022 року на виконання вимог ч.1 ст.47 КЗпП України, Товариством було видано позивачу письмове повідомлення про нараховані суми при звільненні - розрахунковий листок при звільненні за липень 2022 року станом на 27.07.2022 року. Письмове повідомлення про нараховані позивачу суми при звільненні, останній отримав 27.07.2022 року (день звільнення) про що свідчить розписка позивача на розрахунковому листі. Отже, враховуючи положення ч.2 ст.233 КЗпП України, строк для звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору про виплату всіх сум, що належать позивачу при звільненні становить до 28.10.2022 року включно. Представник позивача адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду з позовом лише 14.06.2023 року, тобто після спливу строку, встановленого ч.2 ст.233 КЗпП України. Позивачем пропущено тримісячний строк на звернення до суду без поважних причин, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав:

Суд установив, що ОСОБА_1 з 01.02.2020 по 27.07.2022 перебував у трудових відносинах з Інститутом «Нафтохімпроект» АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг».

Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом установлено, що в день звільнення позивача АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Як вбачається з розрахункового листа Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» за липень 2022 року заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 , станом на липень 2022 року становить 27370,12грн.

Згідно копії супровідної відомості для перерахування коштів на поточні рахунки № НОМЕР_1 за липень 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 12.09.2022 року було перераховано заробітну плату за липень 2022 року в сумі 10000грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 17370грн.12коп. (27370,12-10000,00) (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору).

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Позивач стверджує, що копію розрахункового листка за липень 2022 року він отримав 05.06.2023 року, про що він зазначив в розрахунковому листку. Представник відповідача зазначає, що позивач отримав розрахунковий листок при звільненні 27.07.2022 року. Надана представником відповідача копія розрахункового листка при звільненні ОСОБА_1 за липень 2022 року станом на 27.07.2022 року містить підпис ОСОБА_1 , але в розрахунковому листку не зазначена дата його отримання. Відсутні беззаперечні докази, що ОСОБА_1 отримав розрахунковий листок 27.07.2022 року і звернувся до суду з пропуском строку.

За таких обставин, суд відхиляє аргументи відповідача, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Наказом №82 від 07.10.2022 року встановлений факт дії в Товаристві режиму неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижню з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022 року (а.с.21) Крім того, наказом Товариства № 105 від 26.12.2022р. «Про режим роботи AT в січні 2023 року» (зі змінами внесеними наказом Товариства № 1 від 04.01.2023р.) встановлено на січень 2023 року неповний робочий тиждень для всіх працівників AT з наступними робочими днями: 16 січня, 17 січня, 18 січня, 23 січня, 24 січня, 25 січня, 30 січня, 31 січня.

Так, представник позивача вважає, що середній заробіток слід обраховувати з 28.07.2022 року по 28.01.2023 року, натомість представник відповідача вважає час затримки розрахунку при звільненні становить по 25.01.2023 року (останній робочий день Товариства, що передує дню фактичного розрахунку, але не більше ніж за шість місяців)

Суд погоджується із доводами представника відповідача в цій частині, що середній заробіток слід обраховувати за період з 28.07.2022 року (перший робочий день Товариства після звільнення Позивача) по 25.01.2023 року (останній робочий день Товариства, що передує дню фактичного розрахунку, але не більше ніж за шість місяців).

Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для ОСОБА_1 , необхідно виходити із робочих днів Товариства, з урахуванням Наказу №82 від 07.10.2022 року та наказу №105 від 26.12.2022 року, що станом на 25.01.2023 року становить 94 робочих днів, а саме: липень 2022 року - 2 робочих днів, серпень 2022 року - 23 робочих дні, вересень 2022 року - 22 робочих дні, жовтень 2022 року - 15 робочих днів, листопад 2022 року - 14 робочих днів, грудень 2022 року - 12 робочих днів, січень 2023 року 3 робочих дні.

Середній заробіток працівника визначається відповідно ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом І п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Позивач звільнився у липні 2022 року, отже, згідно до довідки форми ОК-5 та відповідно до порядку визначеного постановою КМУ №100 заробітна плата та фактично відпрацьовані робочі дні позивача за два останні місяці, що передували звільненню становлять: за травень 2022 року - 6700,00грн., 22 р.д., за червень 2022 року - 9 456,30грн., 22 р.д., що в сумі складає 16156,30грн./44 р.д. = середньоденна заробітна плата 367,19грн.

Відповідач погодився з тим, що сума середньоденного заробітку Позивача відповідно до заявлених вимог складала 367грн.19коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів).

Тому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 34515грн.86коп. (94 робочих дні х 367грн.19коп. - середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц (провадження №14-623цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника.

Заборгованість по заробітній платі становить 17370грн.12коп., строк затримки розрахунку при звільнені становить рік. Відповідач має складний фінансовий стан внаслідок запровадженого воєнного стану в Україні та зумовленою ним неможливістю здійснювати свою господарську та підприємницьку діяльність в повному обсязі.

Отже, вбачається очевидна неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості (сума середнього заробітку перевищує суму заборгованості), а тому суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат в розмірі 20000грн.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000грн.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по не виплаченій заробітній платі в розмірі 17370грн.12коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 20000грн. з утриманням з цієї суми встановлених законом податків і зборів.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073грн.60коп.

Керуючись ст. 116 - 117 КЗпП України, ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 17370грн.12коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманих податку на доходи фізичних осіб та військового збору).

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20000грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання- Інжиніринг» на користь держави 1073грн.60коп. судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи:

http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» адреса: м. Суми, вул. Іллінська, 13, .

Суддя О.А. Котенко