Справа № 212/2932/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Фісун О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 212/2932/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Криворізька міська рада в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради,

за участі заявниці ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що з 2015 року по момент смерті спадкодавця вона мешкала та продовжує мешкати за адресою АДРЕСА_1 . Так померлий ОСОБА_2 , 1975 р. н., приходився їй братом, який однак який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відсутні інші спадкоємці. Звернувшись до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено 22.03.2023 року через не доведення факту її проживання зі спадкодавцем на день смерті останнього за однією адресою. При цьому стверджувала, що вона разом із ОСОБА_2 разом мешкала в буд. АДРЕСА_1 , оскільки внаслідок хвороби її брат потребував догляду. Отже, для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі просила суд встановити факт постійного проживання на момент відкриття спадщини, тобто на 04.08.2016 року, ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , в буд. АДРЕСА_1 .

Заявниця, ОСОБА_1 , в судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею вимоги, які просила суд задовольнити.

Представники заінтересованої особи, Криворізької міської ради в особі виконкому Покровської районної в місті ради, до судового засідання не з`явились, надавши суду клопотання з проханням провести розгляд справи у їх відсутність, не заперечуючи при цьому проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог.

За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає у даному випадку розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи та опитавши свідків, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування.

Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 5 серпня 2016 року Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1299, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 41 року.

Також суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1330 від 1 вересня 1983 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої вказана ОСОБА_4 .

При цьому відповідно до свідоцтва про шлюб (актовий запис № 1068 від 12 листопада 2005 року), свідоцтва про розірвання шлюбу (актовий запис № 336 від 19 серпня 2009 року) та свідоцтва про шлюб (актовий запис № 421 від 19 липня 2017 року), виданих Покровським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, вбачається, що прізвище ОСОБА_3 було спочатку змінено на « ОСОБА_5 », а потім на « ОСОБА_6 ».

Також згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 14 жовтня 2022 року Покровським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1637, вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 70 років.

При цьому відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (актові записи № 1309 від 2 листопада 1974 року та № 267 від 12 березня 1982 року), виданих Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спочатку одружилась із ОСОБА_8 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_9 », а потім одружилась із ОСОБА_10 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Крім того судом було встановлено на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, актовий запис № 602 від 22 квітня 1975 року, виданий Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю якого вказана ОСОБА_12 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17 серпня 2011 року ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 , реєстр нотаріусу № 2-3170, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 30 серпня 2011 року.

Місце реєстрації ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 з 29 вересня 2008 року по 29 серпня 2016 року підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 14 березня 2023 року.

Натомість, за інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 10 вересня 1999 року зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови від 22 березня 2023 року вбачається, що нотаріусом 5-ї Криворізької державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , через не підтвердження факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем.

Однак, на підставі акту Голови квартального комітету від 1 квітня 2023 року, складеного за свідченнями сусідів, вбачається, що ОСОБА_1 мешкає без реєстрації по АДРЕСА_1 , починаючи з 2015 року по теперішній час.

При цьому свідок ОСОБА_13 в суді пояснила, що приходиться двоюрідною сестрою ОСОБА_1 , від якої вона мешкає неподалік, тобто через вулицю, тому вони часто зустрічаються. Зазначила суду, що перед смертю брата, ОСОБА_2 , сестра останнього, ОСОБА_1 , фактично з 2015 року доглядала його та мешкала разом із ним по АДРЕСА_1 , залишившись там мешкати й після смерті брата, організацією поховання якого також займалась заявниця.

Також за актом ТОВ «Житлокомцентр» від 31 березня 2023 року, складеного за свідченнями сусідів, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи зареєстрованою в АДРЕСА_2 , фактично з 5 липня 2015 року за такою адресою не мешкає по теперішній час.

Крім того допитаний у судовому засіданні свідок, ОСОБА_14 , підтвердив, що він на протязі останніх восьми років бачив ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 лише зрідка, хоча сам свідок мешкає за такою адресою постійно, тому йому не відомо, де фактично мешкає ОСОБА_1 .

Оглядом копій матеріалів спадкової справи № 52/2023, що відкрилась після смертіІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до 5-ї Криворізької державної нотаріальної контори звернулась лише ОСОБА_1 відповідно до заяви останньої від 23 лютого 2023 року.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1262 ЦК у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року, тощо.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові по справі № 212/9157/15-ц від 1 серпня 2018 року.

Судом на підставі переліченого було встановлено, що шестимісячний строк подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті її брата, ОСОБА_2 , сплив 5 лютого 2017 року.

В той же час, зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем свого брата, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкала із ним разом на момент смерті ОСОБА_2 у буд. АДРЕСА_1 .

Таким чином факт вступу ОСОБА_1 у спадкові права ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини було доведено у судовому засіданні сукупністю досліджених доказів.

Виходячи з переліченого вмотивування, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом встановлення факту її постійного проживання разом із ОСОБА_2 , братом заявниці, на момент смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Криворізька міська рада в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 1 червня 2023 року.

Суддя Д. О. Козлов