УХВАЛА

Іменем України

20.04.2023 Справа №607/9463/21 Провадження № 6/607/59/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Макогін А.В.,

приватного виконавця Мелиха А.І.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами,

УСТАНОВИВ:

09.03.2023 приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з поданням, у якому просив визначити частку майна боржника ОСОБА_2 у нерухомому майні, а саме у земельній ділянці, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0161, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: с. Дичків, Тернопільський район, Тернопільська область, яку набуто чоловіком боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час зареєстрованого шлюбу, а саме у розмірі 1/2 частки.

10.03.2023 подання залишене без руху та приватному виконавцю наданий строк для усунення недоліків подання. 15.03.2023 приватний виконавець усунув недоліки подання.

15.03.2023 подання прийняте до розгляду, постановлено здійснити розгляд подання 24.03.2023.

23.03.2023 на офіційну електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли письмові пояснення приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І.

24.03.2023 судове засідання відкладене на 20.04.2023 у зв`язку з неявкою заінтересованої особи та стягувача.

У судовому засіданні 20.04.2023 приватний виконавець Мелих А.І. подання підтримав та просив подання задовольнити.

У судовому засіданні 20.04.2023 боржник ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення подання. Пояснила, що земельна ділянка, щодо якої просить вирішити питання приватний виконавець, набута заінтересованою особою ОСОБА_3 не в порядку набуття спільної сумісної власності, а в порядку набуття приватної власності. Також вказала, що ОСОБА_3 не зміг з`явитись у судове засідання за станом здоров`я, однак також заперечує щодо задоволення подання, оскільки спірне майно є його особистою приватною власністю.

У судове засідання 20.04.2023 стягувач ОСОБА_4 та заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явились.

Указане відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України не є перешкодою для розгляду подання.

Суд, заслухавши приватного виконавця та боржника, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця (ст. 443 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 вказано, що спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача (абзац перший частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

У разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені).

Так, у даній справі приватний виконавець звернувся до суду саме із поданням про визначення частки майна боржника, яким, на думку виконавця, боржник володіє спільно з ОСОБА_3 .

Разом з тим перед початком розгляду подання по суті, під час з`ясування позиції учасників справи щодо даного подання, боржник заперечила належність спірного майна боржнику та її чоловікові ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Указане свідчить, що обставини, якими обґрунтоване подання приватного виконавця, не є безспірними, а тому з метою забезпечення принципу змагальності, для з`ясування дійсних обставин справи суд має заслухати доводи усіх учасників справи, надати оцінку їхнім аргументам та дослідити надані ними докази. Такі процесуальні дії можуть бути вчинені судом лише під час розгляду справи у порядку позовного провадження, де сторони мають право подати заяви по суті справи і долучити докази на підтвердження своїх доводів чи заперечень. Відтак за наявності спору про право розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами, передбаченими ст. 443 ЦПК України, не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, даний спір має вирішуватись в позовному провадженні, а не в порядку, передбаченому розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

При цьому виконавець має право звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом саме в порядку позовного провадження.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами, необхідно залишити без розгляду та роз`яснити приватному виконавцю право на звернення із заявленою вимогою у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 257, 258-261, 354, 443 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами, залишити без розгляду.

Роз`яснити приватному виконавцю виконавчого округу Тернопільської області Мелиху Анатолію Івановичу право на звернення з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська