Справа № 191/2053/20
Провадження № 2/191/1260/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, неустойки за договором, 3 % річних, інфляційних витрат та безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2020 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за договором, 3 % річних, інфляційних витрат та безпідставно отриманих коштів, які обґрунтовує тим, що, 23.08.2019 року між ОСОБА_3 , як замовником та відповідачем-виконавцем був укладений договір виконання робіт, відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався виконати роботи по виготовленню та доставці товару, згідно з розцінками виконавця, а саме встановлення твердопаливної системи опалення, вартість якої становить 244000 грн. (п.п. 1.1, 2.1 та 2.2 Договору та специфікації до нього). Замовник, відповідно до п.1.2 Договору, зобов`язується оплатити та прийняти готовий товар та роботу, згідно умов цього Договору шляхом підписання акту прийому-передачі. На виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 275 000 грн. (244 000 грн. відповідно до умом договору та 31 000 грн. переплати), що підтверджується копіями квитанцій від 23.08.2019 року на суму 100000 грн., 05.09.2019 року на суму 30000 грн., 17.09.2019 року на суму 110000 грн., 08.10.2019 року на суму 25000 грн., 25.02.2020 року на суму 10000 грн.

Умовами Договору передбачено, що після виконання п.2.1 Договору, виконавець протягом 50 робочих днів зобов`язався виготовити і доставити товар, згідно акту-приймання передачі. Таким чином, з урахуванням того, що остання сума оплати, відповідно до п.2.1, яким передбачений завдаток не менш 70% від вартості товару, була сплачена за квитанцією від 17.09.2019 року, то початок доставки товару та виконання робіт відраховується саме з цієї дати. Остання дата поставки та встановлення товару, згідно з п.3.2 Договору визначена 27.11.2019 року. Однак на сьогоднішній день, виконавець свої зобов`язання за Договором не виконав, на усні вимоги повернути сплачені кошти не відповідає , чим завдав позивачу великий клопіт, як матеріальний, так і моральний, оскільки встановлення зазначеного опалення повинно було обігрівати будинок вже минулої зими. При укладанні Договору, сторони визначили і відповідальність сторони, що його порушує. Так, в разі невиконання виконавцем п.3.2, з власної вини, останній зобов`язаний виплатити неустойку в розмірі 0,5 % від вартості даного Договору за кожний день прострочення (ч.2 ст.551 ЦК У країни) (п.4.3 Договору).

Розрахунок неустойки (ст.551 ЦК України, п.4.3 Договору). Період розрахунку: 28.11.2019 07.07.2020 року, розмір неустойки згідно договору 0,5%, кількість днів у періоді 222, Всього: 270840,00 грн. (0,5% від 244000 грн. становить 1220 грн./день. 222 днів * 1220 грн. = 270840,00 грн.).

Розрахунок 3% річних (ст.625 ЦК України). Період розрахунку: 28.11.2019 року 07.07.2020 року. Сума боргу 244000,00 грн., 3% річних 4452,00 грн..

Втрати від інфляції. Місяць року за період розрахунку: грудень 2019 року 99,8% (індекс інфляції); січень 2020 року 100,2% (індекс інфляції); лютий 2020 року 99,7% (індекс інфляції); березень 2020 року 100,8% (індекс інфляції); квітень 2020 року - 100,8% індекс інфляції); травень 2020 року 100,3% (індекс інфляції); червень 2020 року індекс не встановлено.

Результати розрахунку: період розрахунку: грудень 2019 року червень 2020 року. Сума боргу 244000,00 грн.; Сума боргу з інфляцією 247916,39 грн.; Інфляційне збільшення боргу 3916,39 грн. Таким чином, загальний розмір неустойки, 3% річних та витрат від інфляції становить 279208,39 грн. Крім того, позивачем була сплачена виконавцю сума більша за умови договору в розмірі 31000 грн., що є безпідставно отриманими коштами, в розумінні ст.1212 ЦК України.

У зв`язку з викладеним, посилаючись на ст. ст. 525, 526, 625, 1212 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 554208,39 грн., з яких 244000,00 грн. основної заборгованості та 270840 грн. неустойки за договором, 4452,00 грн. 3% річних, 3916,39 грн. інфляційних витрат та 31000 грн. безпідставно отриманих коштів. Крім того, просив стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

25 листопада 2021 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу про скасування заочного рішення даного суду від 16 березня 2021 року у цивільній справі №191/2053/20 за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за договором, 3 % річних, інфляційних витрат та безпідставно отриманих коштів (а.с.67, 68-69).

Представник позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з огляду на те, що відповідачем роботи не були виконані в повному обсязі, а деякі взагалі не виконувались.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , заперечував проти позову, посилаючись на неналежний спосіб захисту, обраний позивачем.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. В кінці серпня 2019 року її чоловік уклав договір з ФОП ОСОБА_7 , строком на два місяці, на встановлення твердопаливного котлу, батарей, теплої підлоги. Відповідачу передали одразу всю обумовлену за договором суму у розмірі 200000 грн. для закупівлі обладнання, і тільки в кінці жовтня ОСОБА_7 самостійно привіз їм вказаний у договорі котел, однак він не відповідав характеристикам тому котлу, який встановили у спеціальному приміщенні-котельні, також доставив розширювальний бак, димохід, і знову пропав, на телефонні дзвінки не відповідав. В лютому 2020 року ОСОБА_6 , ОСОБА_3 зустріли ОСОБА_2 на «Курчатовському ринку» у м. Дніпро, де останній сказав, що в нього труднощі з грошима, і попросив передати йому для придбання труб ще 5-10 тисяч гривень, точну суму не пам`ятає, але суду надана квитанція про перерахування цих коштів. В подальшому роботи ФОП ОСОБА_7 так і не закінчив, хоча котел та інші частини були ним доставлені та частково встановлені, в подальшому роботи закінчувала інша бригада, якій свідок та позивач придбавали необхідні матеріали. Відповідачу вона з чоловіком заплатили більше грошових коштів, ніж було визначено договором. Акт виконаних робіт ОСОБА_2 не пропонував підписати, його не підписували, тому що не бачили. Без неї, її чоловік з ОСОБА_2 не зустрічався.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що в січні-лютому 2020 року йому зателефонував ОСОБА_3 із пропозицією допомогти йому зробити внутрішній роботи у будинку. На той момент, десь у березні, у будинку ОСОБА_3 опалення не було, але котел та димохід були встановлені, тому він запропонував ОСОБА_8 виконати необхідні роботи. ОСОБА_8 погодився, і закупивши всі матеріали, виконав обумовлену роботу, без укладення договору.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що виконував ремонтні роботи з ОСОБА_8 у ОСОБА_3 . Про домовленість ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо установки останнім котлу у котельні будинку позивача знає. Він бачив як ОСОБА_2 привіз бак та установив ОСОБА_3 котел, але не підключив його одразу. Підключення котлу позивач самостійно вчинив у березні 2020 року, після закінчення дії договору з ФОП ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що працювала директором благодійного фонду, засновником якого був ОСОБА_2 . Знає, зі слів ОСОБА_11 , що ОСОБА_3 замовив твердопаливний котел, і був незадоволений виконуваними роботами, тому її переробляли. Восени 2019 року приїхав ОСОБА_3 , але відмовився підписувати акт виконаних робіт, оскільки роботи не були виконані до кінця. При цій розмові були присутні вона та ОСОБА_12 . Даний факт ОСОБА_10 зафіксувала в акті виконаних робіт. Будь яких розмов за грошові кошти не було.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що працював у ФОП ОСОБА_7 з 2015 року по 2020 рік. ОСОБА_3 був клієнтом, і у його будинку він здійснював монтаж теплотраси, встановлював котел, разом із іншими двома працівниками: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Один раз робив розрахунки, а наступні рази почав виконувати роботи: спочатку прокладав труби, опалення по будинку і під землею до котельні, встановлював частину рідаторів під котел, близько 10 шт., з`єднував трубу з гребінкою і акумулятором, який знаходився в котельні, обв`язку котла, і робив його запуск все працювало. Теплу підлогу у ОСОБА_3 вкладали інші працівники. Строки виконання робіт були пропущеними з вини обох сторін, тому що ОСОБА_3 змінив схему проекту, і потрібно було все спочатку перераховувати, а зі сторони ОСОБА_2 відкладались роботи через відсутність світла, матеріалів, які докуповували.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що восени 2019 року він виконував роботи за місцем проживання ОСОБА_16 . Встановлювали котел в іншому місці не в тому, що було обумовлено з початку. ОСОБА_17 робив під`єднання котла, інші бригади займались опаленням. ОСОБА_18 відмовився підписувати акт виконаних робіт і він, з бухгалтером ОСОБА_19 засвідчили цей факт.

Суд, заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків відповідно до ст. 11 ЦК України, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

23.08.2019 року між ФОП ОСОБА_2 (виконавець), та ОСОБА_1 (Замовник), був укладений Договір, відповідно до умов п.1.1 замовник поручив, а виконавець зобов`язався виконати роботи по виготовленню та доставці товару згідно з розцінками виконавця, з терміном дії договору - з моменту підписання та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (а.с 6).

Пунктами 2.1, 2.2 Договору передбачено, що вартість товару складає 244000 грн. Завдаток (попередня оплата не менше 70%) 100000 грн. Залишок 100000 грн. Товар та додаткові послуги: + 10000 грн., твердопаливна система опалення.

Згідно п.3.1, 3.2 Договору, Замовник зобов`язується сплатити вартість заказу. Після виконання пункту 2.1 Виконавець зобов`язується виготовити і доставити товар протягом 50 робочих днів, згідно акту приймання-передачі.

У разі невиконання Виконавцем пункту 3.2 з власної вини, Виконавець зобов`язаний виплатити неустойку в розмірі 0,5% від вартості даного договору за кожний день прострочення (п.4.3 Договору).

Згідно копії Специфікації до Договору № б/н від 23.08.2019 року, загальна сума до сплати складає 244000 грн. (а.с.7).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Так, між сторонами у справі виникли правовідносини з договору підряду.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання (п. 29, 33-35 постанови Великої Палати ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

Умови договору, укладеного між сторонами 23.08.2019 року, про його дію до повного виконання зобов`язань не свідчать про те, що договором встановлено його строк в розумінні статті 252 ЦК України, що спростовує посилання позивача про його порушення в цій частині відповідачем.

З копії квитанцій до прибуткового касового ордера від 23.08.2019 року, від 05.09.2019 року, 17.09.2019 року, від 08.10.2019 року, від 25.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 275000,00 грн. (а.с.8,9).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під час розгляду справи, свідком зі сторони позивача ОСОБА_6 , яка є заінтересованою особою у розгляді позову ОСОБА_3 , підтверджено, як і свідками сторони відповідача - ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , що позивачу ОСОБА_3 , ОСОБА_12 було здійснено виготовлення та доставку твердопаливної системи опалення та її встановлення, за суму грошових коштів, обумовлену договором, яка перерахована на користь ФОП ОСОБА_2 , що підтверджено відповідними квитанціями. Інших договорів між сторонами у справі укладено не було.

Відповідно до ст. 852 ЦК України визначено, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

За ч.ч. 1-4 ст. 859 ЦК України, якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Сторонами у справі клопотань про призначення експертизи заявлено не було.

Щодо вимоги ОСОБА_3 про повернення ФОП ОСОБА_2 безпідставно набутого майна у сумі 31000 грн. 00 коп.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Під час розгляду справи позивачем не доведено, що він в односторонньому порядку відмовлявся від Договору, укладеного 23.08.2019 року або що даний договір був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку.

Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулося.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів за Договором на підставі статті 1212 ЦК України, а також заборгованості у сумі 244000 грн. за договором від 23.08.2019 року, крім того неустойки, 3% річних, інфляційних витрат, оскільки вказані вимоги є похідними від вимоги про стягнення заборгованості.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову ОСОБА_3 , судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу за ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

На підставі викладено, ст.ст. 202, 205, 251, 252, 254, 509, 530, 631, 651, 654, 598, 599, 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80-82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за договором, 3 % річних, інфляційних витрат та безпідставно отриманих коштів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 липня 2023 року.

Суддя А. В. Твердохліб