Провадження № 2-з/361/8/23
У Х В А Л А
16 січня 2023 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адковата ОСОБА_2 про забезпечення позову,-
ВСТАНОВИВ:
13 січня 2023 року до суду подана заява забезпечення позову у якій представник позивача просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу, а саме: частину житлового блоку у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява обґрунтована тим, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
01 березня 2021 року між сторонами було укладено договір позики, про що свідчить боргова розписка, борг відповідач зобов`язувався повернути позивачу до 01.08.2021 року.
Натомість на даний час відповідач ухиляється від сплати боргу за договором позики, що змусило позивача звернутись із позовом до суду. Відповідач вживає заходи щодо відчуження свого майна на третіх осіб, а саме: на своїх родичів та друзів з метою запобігання повернення боргу позивачу. У зв`язку з чим, для належного виконання рішення суду, у разі задоволення позову, позивач просив суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу у справі.
Суд вивчивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утрудненнявиконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Згідно із п.1 ч.1ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, які підтверджують обставини, викладені у такій заяві, суд приходить до висновку про її задоволення, оскільки із матеріалів заяви встановлено, що при подачі позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення такого позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-
Заяву про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на частину житлового блоку у гуртожитку, загальною площею 37,4 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності.
Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 .
Дані про боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Радзівіл А.Г.