Ухвала

06 липня 2023 року

м. Київ

справа № 449/1698/21

провадження № 61-9945ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та виплатити з депозитного рахунку Перемишлянського районного суду Львівської області на користь ОСОБА_1 відповідну грошову компенсацію; визнати за ОСОБА_2 право власності на зазначену 1/3 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області

від 17 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 листопада 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку будинку

АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 143 895,00 грн, внесених ОСОБА_2 на депозитний рахунок Перемишлянського районного суду Львівської області

09 лютого 2022 року згідно з квитанцією № 0.0..1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку будинку

АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

29 червня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного суду касаційну скаргу та доповнення до неї, у якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, а рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 листопада

2022 року залишити в силі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексуУкраїни однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - права на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється цим судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вартість спірної 1/3 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , становить - 143 895,00 грн. З зазначеної суми ОСОБА_1 вираховував розмір судового збору при поданні касаційної скарги.

Ураховуючи наведене ціна позову у цій справі становить 143 895,00 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

З аналізу положень статті 19 ЦПК України слідує, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

При цьому колегія суддів ураховує, що у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на те, що справа має для нього виняткове значення, з огляду на спорідненість з нерухомим майном та відсутність іншого житла. Однак враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини не проживання відповідача у зазначеному майні та наявності іншого житла у м. Львові, ці доводи заявника є необґрунтованими.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судом апеляційної інстанції обставини, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником твердження не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у малозначній справі.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович