КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/7763/22

провадження № 22-ц/824/6798/2023

31 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Борисової О. В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам, за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року в складі судді Чех Н.А.,

встановив :

22.08.2022 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» (далі - ОСББ «Стародарницький») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 створено ОСББ «Стародарницький».

Рішенням загальних зборів ОСББ "Стародарницький" №15 від 22.01.2022 затверджено збір коштів на виконання технічних умов ДТЕК ( протокол загальних зборів ОСББ "Стародарницький" №15 від 22.01.2022.

Станом на 16.08.2022 в результаті несплати ОСОБА_1 внеску на виконання технічних умов ДТЕК за період з січня 2022 року по липень 2022 року за нею рахується заборгованість в розмірі 14 700 грн.

У зв`язку з несплатою боргу за надані послуги боржнику здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних з простроченої суми.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за несплачений внесок виконання технічних умов ДТЕК в сумі 14 700 грн, 1 822,51 грн - інфляційна складова боргу; 187, 27 грн - 3 % річних.

Також просив стягнути суму сплаченого судового збору - 2 481 грн, витрати на правничу допомогу - 3 000 грн та гонорар адвоката - 1 670,90 грн.

30.09.2022 представник ОСББ "Стародарницький" у відповіді на відзив просив закрити провадження в частині сплати основної суми заборгованості 14 700 грн, оскільки відповідачка 07.09.2022 сплатила борг в розмірі 14 700 грн . Задовольнити позов в частині несплачених вимог згідно предмету позову та вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року провадження в справі за позовом ОСББ "Стародарницький" до ОСОБА_1 про стягнення боргу закрито в частині вимог про стягнення основної суми заборгованості в розмірі 14 700 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року позовні вимоги по справі за позовом ОСББ "Стародарницький" до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишено без задоволення.

22.02.2023 ОСББ «Стародарницький» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, в частині судових витрат - покласти на відповідача. Також просив відшкодувати витрати за подання апеляційної скарги.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Звертає увагу, що відповідач сплатила заборгованість в сумі 14 700 грн за внесок на виконання технічних умов ДТЕК вже після подачі позовної заяви до суду - 07.09.2022.

Судом першої інстанції не застосовано вимоги ч.3 ст. 142 ЦПК України та не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині основної суми заборгованості в розмірі 14 700 грн.

Вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат та 3% річних з огляду на введення в Україні воєнного стану, оскільки постанова Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Позивач не надає житлово-комунальні послуги та не укладає договори із співвласниками на їх надання а забезпечує шляхом самоорганізації за рахунок сплати внесків управління багатоквартирним будинком через свої органи управління.

Надані докази в їх сукупності підтверджують також наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн та гонорар адвоката у розмірі 1 670,90 грн з відповідача, що складає 10% від пред`явлених (задоволених) позовних вимог. Зазначає, що їх розмір доведений, документально обґрунтований та в цій частині відповідає критеріям розумності та необхідності таких витрат, реальності та пропорційності.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалась.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17.12.2015 власниками квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_2 було створено ОСББ «Стародарницький".

Відповідно до положень п. 2.1 Статуту ОСББ «Стародарницький», метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна об`єднання, своєчасного надходження коштів від співвласників багатоквартирного будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством, цим Статутом та правочинами, що укладені об`єднанням. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Рішенням ОСББ «Стародарницький» від 22 січня 2022 року, яке оформлене протоколом №15, затверджено внесок на виконання технічних умов по підключенню будинку за постійною схемою до мереж ДТЕК "Київські електромережі", з розрахунку 150 грн з 1 м2 належної співвласнику площі. Термін сплати внеску - до 14 березня 2022 року включно.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 січня 2022 року ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 , загальна площа якої складає 98 м2.

Відповідно до наведених ОСББ «Стародарницький» розрахунків, внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо оплати внеску на виконання технічних умов по підключенню будинку за постійною схемою до мереж ДТЕК "Київські електромережі", станом на 16.08.2022 виникла заборгованість за період з січня 2022 року по серпень 2022 року в розмірі 14 700 грн; 187,27 грн. - 3% річних, 1 822,51 грн - інфляційні втрати.

Після звернення ОСББ «Стародарницький» з даним позовом згідно квитанції АТ КБ Приватбанк від 07.09.2022 ОСОБА_1 погасила основну суму заборгованості в розмірі 14 700 грн.

Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову в частині стягнення заборгованості в сумі 14 700 грн сторони не оскаржують, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат внаслідок несвоєчасного розрахунку є правомірною.

Разом з тим, Указом Президента України №64 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Оскільки воєнний стан в Україні триває, підстави для стягнення інфляційних витрат та 3% річних відсутні.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 дійшла висновку, що приписи ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На правовідносини сторін не поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" відповідно до якої забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) , інфляційних нарахувань на заборгованість, утворену на несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з несплатою відповідачем внеску на виконання технічних умов по підключенню будинку за постійною схемою до мереж ДТЕК "Київські електромережі", що не є відносинами у сфері житлово-комунальних послуг.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухваленого по справі судового рішення про відмову в позові та ухвалення нового про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 187,27 грн. - 3% річних, 1 822,51 грн - інфляційних втрат, всього 2 009,78 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесенні ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З огляду на те, що частина заявлених позовних вимог була задоволена відповідачем після пред`явлення позову, а в решті судом ухвалено рішення про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 202 грн 50 коп. (2 481 грн - за подання позову, 3 721 , 50 грн - за подання апеляційної скарги).

Відповідно до частин першої - третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем разом з позовною заявою було подано: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: підготовка розрахунку заборгованості - 1 година; ознайомлення з доказами та підготовка доказів - 1 година; підготовка та подання позовної заяви - 3 години, всього 5 годин, сума - 3 000 грн; платіжне доручення від 20.08.2022 на суму 3 000 грн, акт наданих послуг №192 від 22 серпня 2022 року на суму 3 000 грн, а також договір про надання правової допомоги №92 від 19 серпня 2022 року.

Відповідно до п. 2.1 Виконавець ( Адвокатське бюро Калашнюк і Партнери в особі адвоката Калашнюка С. А.), бере на себе зобов`язання надавати послуги згідно умов договору на підставі усних та письмових доручень Замовника (ОСББ "Стародарницький") та зобов`язується у строк до 20.08.2022 ознайомитись із статутними документами ОСББ, ознайомлення з рішеннями загальних зборів, проведення розрахунку заборгованості та підготувати позовну заяву до Дніпровського районного суду м. Києва щодо боржника ( ОСОБА_1 ), та подача до суду позовної заяви не пізніше 23.08.2022 через засоби поштового зв`язку, безпосередньо через канцелярію Дніпровського районного суду м. Києва або через електронний суд.

Відповідно до п. 5.1 договору, за надання послуг згідно п. 2.1. договору замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 3 000 грн за 5 год. часу витраченого за збір доказів, підготовку матеріалів для звернення до суду та підготовку позовної заяви і подачу її до суду, з розрахунку 1 год. - 600 грн (без ПДВ).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що Гонорар успіху - додаткова винагорода -форма винагороди адвоката за позитивне вирішення справи та досягнення мети, визначеної довірителем. Сторони за взаємною згодою вирішили встановити Гонорар успіху адвоката за позитивне вирішення даної справи згідно договору в розмірі 10% від суми задоволених Дніпровським районним судом м. Києва позовних вимог.

З огляду на обсяг наданої адвокатом Калашнюком С. А. правової допомоги у цій справі, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

При цьому суд враховує ту обставину, що переважна більшість робіт та послуг носить організаційний характер та є складовою частиною підготовки позовної заяви.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» (, адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 17А), суму інфляційних втрат у розмірі 1 822,51 грн та 3 % річних у розмірі 187,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 202 грн 50 коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

О. В. Борисова