Справа № 591/3300/23
Провадження № 2/591/538/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Хроменко А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/3300/23 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав заяву № б/н від 12 січня 2008 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 36000 грн. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 18 лютого 2023 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 40203 грн 07 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 34164 грн 89 коп., 6038 грн 18 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 00 грн 00 коп. заборгованість за комісією, 00 грн 00 коп. нарахована пеня, 00 грн 00 коп. нарахована комісія, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 29 травня 2023 року.

У відзиві представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кондратенко С.Ю. просить позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у сумі 34164 грн 89 коп., а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Зазначає, що відповідач визнає позов лише в частині заборгованості за кредитом в сумі 34164 грн 89 коп., в решті частини про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 6038 грн 18 коп. не визнає. Вказує, що оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати частиною укладеного між сторонами кредитного договору (відповідач з ними не ознайомлений, не підписував їх), а в підписаній ним анкеті-заяві відсутні умови щодо розміру відсотків, то позивач не має права стягувати їх з відповідача. Таким чином стягненню підлягає тільки частина неповернутого кредиту в розмірі 34164 грн 89 коп. Крім того, відповідач не згоден зі стягненням з нього на користь позивача судового збору у розмірі 2684 грн, оскільки він є інвалідом 2-ї групи від захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, учасником бойових дій, тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

29 травня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 13 липня 2023 року для надання часу відповідачу для звернення за правовою допомогою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав викладену позицію у відзиві на позовну заяву про часткове визнання позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 34164 грн 89 коп., у задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити за необґрунтованістю. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, при подачі позовної заяви банк додав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши думку відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 січня 2008 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит з сумою кредитного ліміту 600 грн, зі сплатою базової процентної ставки у розмірі 36 % річних із розрахунку 360 днів на рік, зі строком кредитування, що відповідає строку дії карти. Також сторонами визначено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості (а.с. 27). Анкета-заява підписана ОСОБА_1 , що ніким не оспорюється.

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 було збільшено кредитний ліміт до 36000 грн 00 коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с. 26).

З наданої банком інформації по кредитному договору вбачається, що ОСОБА_1 були видані кредитні картки з терміном дії останньої до кінця січня 2025 року (а.с. 25).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначив, що за кредитним договором № б/н від 12 січня 2008 року станом на 18 лютого 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 40203 грн 07 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 34164 грн 89 коп., 6038 грн 18 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 00 грн 00 коп. заборгованості за комісією, 00 грн 00 коп. нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 7-13, 14-19, 20-24).

Правовідносини, які виникли між сторонами відносяться до договірних і, насамперед, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між ними договору.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами першою-третьою статті 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Задля належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 34164 грн 89 коп., що підтвердив також і в судовому засіданні, тому суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 34164 грн 89 коп. у зв`язку з визнанням в цій частині позову відповідачем.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, суд виходить з наступного.

Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 572/1169/17 (провадження № 61-684св18) вказано, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві від 12 січня 2008 року сторони узгодили базову процентну ставку по кредитному ліміту на момент підписання договору в розмірі 36 % процентів річних із розрахунку 360 днів на рік, що становить 3,0 % на місяць (а.с. 27).

Таким чином, суд відхиляє заперечення відповідача про те, що він не підписував умови договору щодо розміру процентної ставки, оскільки вони спростовуються наявною в матеріалах справи копією анкети-заяви від 12 січня 2008 року.

Водночас, суд враховує, що будь-яких умов щодо іншого розміру процентної ставки, порядку зміни процентної ставки анкета-заява та інші матеріали справи не містять.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За таких обставин, суд відхиляє доводи позивача про те, що сторонами була погоджена зміна процентної ставки, а також, що відповідачка була ознайомлена із зміною розміру процентної ставки за кредитним договором, оскільки вказані обставини не підтверджуються належними і допустимими доказами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (видачі відповідачу кредитної картки 12 січня 2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26 квітня 2023 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг за кредитною карткою щодо зміни процентної ставки та порядку повідомлення відповідача про зміну розміру процентної ставки, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про зміну процентної ставки та порядку повідомлення відповідача про зміну розміру процентної ставки надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відтак, наданий банком розрахунок заборгованості за простроченими відсотками, виходячи із розміру процентної ставки 3,40 % на місяць або 40,80 % річних не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки такий розмір процентної ставки не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ні позивачем, ні відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості за простроченими відсотками, виходячи із погодженого сторонами розміру процентної стави у розмірі 3,0 % на місяць, суд вважає необхідним здійснити власний розрахунок заборгованості за простроченими відсотками.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач допустив прострочену заборгованість за тілом кредиту 01 жовтня 2022 року в сумі 2018 грн 10 коп. (шоста колонка розрахунку заборгованості «Тіло кредиту прострочене»). Кількість днів прострочення 6 днів (друга колонка заборгованості «Кількість днів, за які нарахована заборгованість за відсотками») (а.с. 23, на звороті).

Отже, розмір заборгованості за простроченими відсотками визначається за наступною формулою:

2018,10 грн * 3,00% * 12 / 365 * 6 = 11,94 грн, де

2018,10 грн складова заборгованості,

3,00% базова процентна ставка,

12 кількість місяців у році,

365 базіс (кількість днів у році),

6 кількість днів.

З урахуванням наведеної формули суд визначає розмір заборгованості за простроченими відсотками за наступні періоди:

07.10.2022 тіло кредиту прострочене 2018 грн 10 коп., кількість днів прострочення 1 день.

2018,10 грн * 3,00% * 12 / 365 * 1 = 1,99 грн;

08.10.2022 тіло кредиту прострочене 2018 грн 10 коп., кількість днів прострочення 23 дні.

2018,10 грн * 3,00% * 12 / 365 * 23 = 45,78 грн;

31.10.2022 тіло кредиту прострочене 2018 грн 10 коп., кількість днів прострочення 1 день.

2018,10 грн * 3,00% * 12 / 365 * 1 = 1,99 грн;

01.11.2022 тіло кредиту прострочене 2639 грн 36 коп., кількість днів прострочення 29 днів.

2639,36 грн * 3,00% * 12 / 365 * 29 = 75,49 грн;

30.11.2022 тіло кредиту прострочене 2639 грн 36 коп., кількість днів прострочення 1 день.

2639,36 грн * 3,00% * 12 / 365 * 1 = 2,60 грн;

01.12.2022 тіло кредиту прострочене 3230 грн 76 коп., кількість днів прострочення 30 днів.

3230,76 грн * 3,00% * 12 / 365 * 30 = 95,60 грн;

31.12.2022 тіло кредиту прострочене 3230 грн 76 коп., кількість днів прострочення 1 день.

3230,76 грн * 3,00% * 12 / 365 * 1 = 3,19 грн;

01.01.2023 тіло кредиту прострочене 3919 грн 54 коп., кількість днів прострочення 30 днів.

3919,54 грн * 3,00% * 12 / 365 * 30 = 115,98 грн;

31.01.2023 тіло кредиту прострочене 3919 грн 54 коп., кількість днів прострочення 1 день.

3919,54 грн * 3,00% * 12 / 365 * 1 = 3,87 грн;

01.02.2023 тіло кредиту прострочене 34164 грн 89 коп., кількість днів прострочення 17 днів.

34164,89 грн * 3,00% * 12 / 365 * 17 = 572,85 грн;

18.02.2023 тіло кредиту прострочене 34164 грн 89 коп., кількість днів прострочення 1 день.

34164,89 грн * 3,00% * 12 / 365 * 1 = 33,70 грн;

Отже, загальний розмір заборгованості за простроченими відсотками становить 964 грн 98 коп.

Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається, що 07 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_1 сплатив 1000 грн, які були зараховані в якості погашення заборгованості за простроченими відсотками (колонка 18 розрахунку заборгованості) (а.с. 23 на звороті).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість за простроченими відсотками відсутня, оскільки у зв`язку зі сплатою 07 жовтня 2022 року відповідачем коштів у сумі 1000 грн вказана сума повністю погасила заборгованість за простроченими відсотками у сумі 964 грн 98 коп., яка підлягала стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, у задоволенні цієї частини позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 січня 2008 року у сумі 34164 грн 89 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 34164 грн 89 коп.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено на 85 % (34164,89 грн * 100 % / 40203,07 грн), тому відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2281 грн 40 коп. (85 % від 2684 грн) підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, ураховуючи, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 206, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 січня 2008 року у сумі 34164 грн 89 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 34164 грн 89 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Компенсувати Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» за рахунок держави судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2281 грн 40 коп. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушеського, 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 18 липня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова