Справа № 2-327/2010
Провадження № 4-с/161/39/23
У Х В А Л А

13 червня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про зобов`язання Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває вказана скарга (з урахуванням заяви про уточнення від 13.06.2023).

Ухвалою суду від 9 травня 2023 року вказана скарга прийнята до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Скаржник у судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи без їх участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, просив розгляд скарги здійснювати без його участі, не заперечував щодо її задоволення.

Представник ДВС у заяві від 03.05.2023 надав свої пояснення щодо скарги.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи та подані суду докази, вважає що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2010 у цивільній справі № 2-327/2010 задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра», звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: житловий будинок АДРЕСА_1 та включає в себе: А1 житловий будинок, матеріали стін, будівель та споруд цегла, житловою площею 78,3 кв.м., загальною площею 139,90 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,1063 га, розташовану в с. Полонка, Гіркополонківської сільської ради, Луцького району, Волинської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :03:001:1126 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 56-ЖК від 27 серпня 2008 року в розмірі 1 421 417,67грн., а також стягнуто з ОСОБА_2 в користь ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ судові витрати по справі в розмірі 17 250,00 грн. (1 700,00 судового збору та 250,00 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи).

Вказане рішення набрало законної сили, стягувачем було отримано виконавчі листи.

В провадженні Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебували виконавчі провадження №26694536, №33577995 щодо виконання вищевказаного рішення.

В межах цих виконавчих проваджень були накладені арешти на житловий будинок та земельну ділянку, постанови державного виконавця від 30.05.2011, 24.07.2012 (а.с. 6-11).

Постановою державного виконавця від 22.03.2013 виконавче провадження №26694536 було завершено, оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця від 04.10.2016 у межах ВП №33577995 виконавчий лист був повернутий у зв`язку із встановленою забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Ухвалою суду від 19.11.2020, що набрала законної сили, у справі № 2-327/2010 було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».

Ухвалою суду від 17.11.2022 замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» на його правонаступника ОСОБА_1 у справі № 2-327/2010.

У листі від 03.05.2023 ДВС пояснило, що арешти з нерухомо майна можуть бути зняті лише після інформації від нового стягувача про відсутність у боржника заборгованості та сплати останнім виконавчого збору.

На сьогоднішній день арешти з майна не зняті, що перешкоджає іпотекодержателю майна зареєструвати право власності за собою на таке майно в рахунок погашення заборгованості, що є причиною звернення із скаргою.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Розділом VII ЦПК України передбачений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині першій статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, скаржник, як стягувач у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавцю стосовно не зняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову щодо підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 січня 2020 року №201/10187/18.

Отже, скаржник, як стягувач у виконавчому провадженні, вірно звернувся до суду саме із скаргою в порядку VII ЦПК України, а не з позовом.

Щодо доводів скарги по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, як іпотекодержатель нерухомого майна, на яке накладено арешт у межах виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документа про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із заборгованістю відповідача перед ПАТ «КБ «Надра».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами шостою та сьомою ст.3 Закону України «Про іпотеку»:

- у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки;

- пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/4772/17 та від 31.10.2018 у справі № 923/1105/17.

Згідно з нормами ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Враховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі України "Про іпотеку", відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, скарга про зобов`язання ДВС зняти арешт підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити повністю.

Зобов`язати Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), а саме:

-реєстраційний номер обтяження: 11861465, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 26694536, 30.05.2011, заступником начальника відділу ДВС Луцького РУЮ Шумчуком В.Г., об`єкт обтяження: земельна ділянка, площею 0,1063 га, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:1126;

-реєстраційний номер обтяження: 11861826, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 26694536, 30.05.2011, заступником начальника відділу ДВС Луцького РУЮ Шумчуком В.Г., об`єкт обтяження: житловий будинок, загальною площею 139,9 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 ;

-реєстраційний номер обтяження: 12788172, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33577995, 24.07.2012, старший державний виконавець відділу ДВС Луцького РУЮ Бондаруком П.В., об`єкт обтяження: житловий будинок, загальною площею 139,90 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 ;

-реєстраційний номер обтяження: 12788224, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33577995, 24.07.2012, старший державний виконавець відділу ДВС Луцького РУЮ Бондаруком П.В., об`єкт обтяження: земельна ділянка, площею 0,1063 га, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:1126.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк