Справа № 946/8032/19
Провадження № 2/946/650/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,
представника позивача Кулави М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в заочному порядку цивільну справу за позовом Ізмаїльської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-
В листопаді 2019 року Ізмаїльська міська рада Ізмаїльського району Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що кімната АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою. В ході перевірок паспортного режиму, які проводилися КП «Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» було встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 12.03.2019 року, 23.05.2019 року, 19.09.2019 року, 21.07.2022 року та від 10.04.2023 року. Місце проживання відповідача на теперішній час позивачу не відомо. Таким чином, позивач вважає, що відповідач втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, тому звернувся із позовними вимогами, якими просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, які призначались на 21.10.2022 року, 02.12.2022 року, 23.01.2023 року, 07.03.2023 року та на 19.04.2023 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за адресою його місця реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, проте конверт із судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв.
Допитна в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що за останні два роки коли виконувала обов`язки паспортиста щодо мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідач ОСОБА_1 жодного разу не був за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_2 .
Допитна в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає в гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_4 з 31 серпня 2021 року. За цей час, ОСОБА_1 жодного разу в кімнату не з`являвся.
Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом Ізмаїльської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на житло та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2023 року ухвалено цивільну справу за позовом Ізмаїльської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на житло вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Згідно із ч.1 ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
В судовому засіданні встановлено, що власником гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована міська рада на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №456-V від 05.03.2007 року, «Про надання згоди на прийняття безоплатно в комунальну власність Ізмаїльської міської громади гуртожитків, які не увійшли до статутного фонду господарюючих товариств».
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 23.09.2019 року за №790 та довідкою наданою відділом адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 13.01.2020 року.
В ході перевірок паспортного режиму, які проводилися КП «Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» встановлено, що ОСОБА_1 у кімнаті, 505, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 не проживає, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від від 12.03.2019 року, 23.05.2019 року, 19.09.2019 року, 21.07.2022 року та від 10.04.2023 року.
Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 7 цього Закону зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин, оскільки відповідач не проживає у кімнаті, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , він втратив право користування житлом.
Своїм перебуванням на теперішній час на реєстраційному обліку у кімнаті 505 по АДРЕСА_3 , яка належить позивачу, відповідач створює перешкоди в реалізації позивачем в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, тобто порушує ч.ч. 1,2 ст. 317, ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України.
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрація місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки позовні вимоги обґрунтовані.
За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов Ізмаїльської міської ради Одеської області (місце знаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62, код ЄДОПОУ 26569223) до ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на житло задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямє підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ),на користь Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області(місце знаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62, код ЄДОПОУ 26569223) судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст заочного рішення складено 25 квітня 2023 року.

Суддя: О.О.Бурнусус