Справа № 185/1188/23
Провадження № 2/185/1257/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 квітня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Давидова Д.О.

відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування Рябко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, припинення стягнення аліментів з батька на користь матері, стягнення аліментів з матері на користь батька,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2023 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, припинення стягнення аліментів з батька на користь матері, стягнення аліментів з матері на користь батька.

Позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом від 23 липня 2019 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини.

Починаючи з 10 листопада 2022 року дитина постійно проживає разом з позивачем і знаходиться на його утриманні. Відповідач часто вживає спиртні напої, використовує аліменти не за призначенням, не створює для дитини належних умов, тому дитина сама попросила позивача забрати її до себе.

Позивач просить:

-визначити місце проживання дитини разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 ,

-припинити з 26 грудня 2022 року стягнення аліментів з батька на користь матері на утримання дитини,

-стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Органом опіки та піклування надано висновок № 408/0/2-23 від 22 лютого 2023 року, за змістом якого визначення проживання дитини разом з батьком є недоцільним, оскільки не встановлено обставин, за яких дитина може бути розлучена з матір`ю.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачка не скористалася своїм правом на подання відзиву, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що на її думку чоловік не може займатися вихованням дочки, навіть з медичної точки зору. Позивач каже неправду про те, що дочка постійно проживає з ним з листопада 2022 року, насправді дитина періодично жила то з нею, то з позивачем а з 01 квітня 2023 року перейшла до батька, сказала, що хоче жити з ним.

Відповідачка вважає, що дитину налаштували проти неї колишній чоловік та його родичі, саме вони вплинули на думку дитини стосовно визначення місця проживання.

Також відповідачка пояснила, що позивач її обмовляє, насправді вона не взагалі не вживає спиртного, аліменти витрачає лише на дитину, за період проживання дитини з батьком їй на карту надходили аліменти, але вони так на карті і лежать, вона їх нікуди не витрачала.

Також відповідачка вважає, що батько неналежно виховує дочку, дитина сама гуляє на вулиці ввечері, фотографується з оголеними плечима.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.10)

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають за різними адресами, згідно судового наказу від 23 липня 2019 року у справі № 185/6383/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно. (а.с.25)

ОСОБА_3 має у приватній власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. (а.с.12-13, 22, 25)

Згідно з висновком органу опіки та піклування як батько, так і матір створили для дитини належні умови, вони обидва позитивно характеризуються і мають можливість та бажання виховувати дитину, однак не встановлено обставин, за яких дитина може бути розлучена з матір`ю, тому орган опіки та піклування вважає за недоцільне визначення місця проживання дитини з батьком.

Проте у судовому засіданні представник органу опіки та піклування пояснила, що зважаючи на думку дитини та обставини, які були встановлені у судовому засіданні, є доцільним в інтересах дитини визначити місце її проживання з батьком.

Відповідно до положень статті 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Дитині ОСОБА_4 виповнилося дев`ять років і вона була опитана у судовому засіданні без присутності батьків. Дівчинка пояснила, що вона сама попросила батька забрати її до себе, тому що коли мама випиває з нею важко спілкуватися. Мама просила її повернутися, обіцяла більше не пити, однак ці обіцянки були вже неодноразово і мама їх не виконує. Вона проходить в гості до мами, іноді ночує, її речі є як в будинку тата, так і в квартирі мами. Вона однаково любить обох батьків, але вважає що наразі їй бути краще жити з татом. Батько ставиться до неї добре, купує їй одежу, вміє смачно готувати, а також за необхідності допомагає зі шкільними уроками.

З поведінки ОСОБА_5 у судовому засіданні та її манери спілкування видно, що дівчинка почувається спокійно та комфортно, висловлює власні думки вільно і невимушено. Відсутні будь-які підстави вважати, що на дитину здійснювався тиск з метою змінити її думку.

Дівчинка чітко висловила своє бажання на теперішній час жити постійно з батьком, а до матері приходити в гості. Будь-яких перешкод у спілкуванні з матір`ю батько не чинить. Тому розлучення дитини з матір`ю у даному випадку не буде, дитина матиме можливість за бажанням спілкуватися з матір`ю, періодично залишатися у неї ночувати, тобто спілкування дитини з матір`ю не буде обмеженим.

Будь-яких даних чи доказів, які б свідчили про неналежне виконання батьком своїх обов`язків щодо виховання дитини, суду не надано. Тому з урахуванням думки самої дитини суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини з батьком.

У зв`язку з визначенням місця проживання дитини з батьком відсутні правові підстави для стягнення з батька аліментів на користь матері. Тому слід припинити стягнення аліментів за судовим наказом № 185/6383/19, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини з матері на користь батька позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки згідно з поясненнями дитини вона періодично приходить до матері в гості, залишається ночувати, у квартирі матері є її речі.

Тобто дитина продовжує спілкуватися з матір`ю, іноді живе в її квартирі, при цьому суду не надано доказів того, що матір у добровільному порядку не утримує дитину, не купує для дитини їжу, одяг тощо.

Як визначено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до обсягу заявлених вимог у загальному розмірі 2147 грн 20 коп що підтверджується квитанцією (а.с.1).

Судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1431 грн 46 коп.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .

Припинити стягнення аліментів за судовим наказом № 185/6383/19 з батька ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1431 (тисяча чотириста тридцять одна) грн 46 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2023 року.

Учасники справи:

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Соборна, будинок 95, .

Суддя У.М. Болдирєва