Справа № 373/775/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7525/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Опанасюк І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року та додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2023 року, ухвалені у складі судді Опанасюка І.О., у цивільній справі № 373/775/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначав, що 03 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначав, що подружні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться.

В подальшому позивачем було змінено предмет позову та окрім розірвання шлюбу, ОСОБА_1 заявив вимоги про поділ майна подружжя. Зазначав, що за час спільного життя ним з ОСОБА_2 було придбано домоволодіння в садовому товаристві « Авіатор », що складається із садового будинку, загальною площею 241 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272. З метою придбання вказаного нерухомого майна він продав будинок, який мав до шлюбу, за 30 000,00 доларів США і додав 10 000,00 доларів США, які позичив у рідних. Його дружина ОСОБА_2 також додала 10 000,00 доларів США власних коштів. Таким чином, домоволодіння було придбане подружжям за 50 000,00 доларів США, 4/5 частин вартості майна сплачено ним, а 1/5 - ОСОБА_2 . Також зазначав, що на весні 2018 року шлюбно-сімейні відносини, в тому числі ведення спільного господарства, між ними були фактично припинені. 04 червня 2019 року ним було зареєстровано підприємницьку діяльність. Грошові кошти, набуті ним в результаті здійснення підприємницької діяльності та в основному в період припинення шлюбно-сімейних відносин, вважає його особистою приватною власністю. За рахунок коштів, набутих в результаті здійснення підприємницької діяльності та з метою використання в підприємницькій діяльності ним було придбано транспортний засіб Volkswagen Multivan 2008 р.в. та причіп Прагматек VO-3515, сірого кольору. Вказував, що частину коштів на вказані транспортні засоби він взяв з продажу автомобіля «Skoda», який належав йому особисто, а іншу частину отримав із доходів свого підприємства. Також в результаті здійснення ним підприємницької діяльності 14 травня 2021 року ним особисто придбано сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м. Таким чином, купуючи під час шлюбу за власні кошти зазначене рухоме та нерухоме майно, він діяв виключно як власник цього майна і суб`єкт господарювання в процесі здійснення ним господарської діяльності. Крім того, в результаті здійснення ним підприємницької діяльності виключно за власний рахунок ним було укладено договір про надання консультаційних послуг з інформаційного супроводження від 18 листопада 2021 року №Ч1994-2021 з ТОВ «Глобал Інтел Трейдінг». Відтак, вказане майно є його особистою приватною власністю, як таке, що набуте ним за час шлюбу, але за кошти, що належали йому особисто. Зазначав, що восени 2020 року він та ОСОБА_2 відновили шлюбно-сімейні відносини. В період спільного проживання ними було придбано автомобіль Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що є їх спільною сумісною власністю.

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , а також:

визнати за ним право власності на 4/5 частки земельної ділянки, площею 0,0600 га, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272, а за ОСОБА_2 - право власності на 1/5 частки цієї земельної ділянки;

визнати за ним право власності на 4/5 частки садового будинку, загальною площею 241 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 - право власності на 1/5 частки цього садового будинку;

визнати за ним право особистої приватної власності на Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , на причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 . сірого кольору, номер шасі НОМЕР_6 та на сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (житлового будинку) стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою (будівельна адреса об`єкта будівництва: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м.);

стягнути зі ОСОБА_2 на його користь 7 750,00 доларів США, що за курсом НБУ становить суму в розмірі 283 406,65 грн., компенсації вартості частини автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , а за ОСОБА_2 визнати право власності на цей автомобіль.

ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Зазначала, що вона як до шлюбу, так і під час перебування в шлюбі працювала та отримувала дохід, що підтверджує відповідними довідками з місця роботи. Крім цього, при поділі майна від минулого шлюбу, у неї залишились кошти (її частина від продажу квартири), які було витрачено на потреби сім`ї. Відтак, варіант поділу запропонований її чоловіком, вважає невірним і не справедливим. Зазначала, що транспортний засіб Volkswagen Multivan, д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 , а також сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (житлового будинку) стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою (будівельна адреса об`єкта будівництва: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м.), є спільною сумісною власністю подружжя, а частки у вказаному майні є рівними. Також зазначала, що під час перебування у шлюбі було придбано квадроцикл Linhai-Yamaha ATV LH 300 4*4 , який проданий ОСОБА_1 за ціною 29 469,00 грн., а тому вважає, що на її користь підлягає стягненню грошова компенсація частини вартості квадроциклу. Вказувала, що 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 без її згоди уклав з ТОВ «Глобал Інтел Трейдінг» договір № Ч1994-2021 про надання консультаційних послуг з інформаційного супроводження, предметом було надання певних інформаційних послуг з придбання автомобіля, та за умовами якого ОСОБА_1 було сплачено 2 800,00 доларів США, що еквівалентно 82 590,06 грн., та які є спільними коштами подружжя. Крім того, 14 травня 2021 року ОСОБА_1 було придбано частку (пай) в обслуговуючому кооперативі «ЖБК «Сенсація» у вигляді сукупності майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м., вартістю 12 650,00 доларів США, що еквівалентно 373 130,00 грн., яка є спільним майном подружжя. При цьому, стверджує, що автомобіль Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , було придбано за її особисті кошти, які вона заробила та заощадила.

З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просила визнати пай в обслуговуючому кооперативі «Житловий-Будівельний кооператив «Сенсація» у вигляді сукупності майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м., за договором №2021/05/14/59 від 14 травня 2022 року вартістю 12 650,00 доларів США, що еквівалентно 373 130,00 грн., спільним майном подружжя та виділити їй у приватну власність частку паю вартістю 186 565,00 грн.;

визнати Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , дата реєстрації 19 вересня 2020 року спільним майном подружжя та виділити їй в приватну власність частку автомобіля;

стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію частини коштів які були перераховані за договором з ТОВ «Глобал Інтел Трейдінг» договір №Ч1994-2021 від 18 листопада 2021 року про надання консультаційних послуг з інформаційного супроводження, з придбання автомобіля, в розмірі 41 295,00 грн.;

стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію частини вартості квадроциклу Linhai-Yamaha ATV LH 300 4*4, який був проданий ОСОБА_1 за ціною 29 469,00 грн.;

стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію частини вартості причіпу Прагматек VO-3515, номер шасі НОМЕР_6 д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 в розмірі 34 100,00 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя задоволено частково.

Зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 грудня 2016 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №316 - розірвано.

Визнано земельну ділянку, площею 0,0600 га, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272, спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0600 га, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даної земельної ділянки за ОСОБА_2 .

Визнано садовий будинок, загальною площею 241 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано 1/2 частину садового будинку, загальною площею 241 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного будинку за ОСОБА_2 .

Визнано автомобіль Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати 1/2 частину автомобіля Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного автомобіля за ОСОБА_2 .

Визнано причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 . сірого кольору, номер шасі НОМЕР_6 , спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано 1/2 частину причіпу Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 . сірого кольору, номер шасі НОМЕР_6 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного причіпу за ОСОБА_2 .

Визнано сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (житлового будинку) стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою (будівельна адреса об`єкта будівництва: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м.), спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано 1/2 частину майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (житлового будинку) стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою (будівельна адреса об`єкта будівництва: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м. за ОСОБА_1 та 1/2 частину майнових прав на дане приміщення за ОСОБА_2 .

Визнано автомобіль Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано 1/2 частину автомобіля автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного автомобіля за ОСОБА_2 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 823,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

13 лютого 2023 року адвокат Окунєв І.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрати на правничу допомогу в розмірі 80 000,00 грн.

Додатковим рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2023 року заяву адвоката Окунєва І.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннямПереяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Звертає увагу на те, що 24 грудня 2016 року ним та ОСОБА_2 було придбано земельну ділянку, площею 0,0600 га, для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, та садовий будинок, загальною площею 241 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 101 220,00 грн. Оплата за вказане нерухоме майно була здійснена за рахунок грошових коштів обох з подружжя, зокрема, ним було сплачено 4/5 вартості садового будинку і земельної ділянки, а ОСОБА_2 - 1/5 вартості вказаного майна. Вказує, що для придбання вказаного майна загальною вартістю 50 000,00 доларів США, ним було використано 40 000,00 доларів власних коштів, з яких 10 000,00 доларів США - кошти, подаровані його батьками, та 30 000,00 доларів США - кошти від продажу належного йому на праві приватної власності нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_3 , та земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:003, площею 0,2534 га. Також зазначав, що на весні 2018 року шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою були фактично припинені. В цей період, за рахунок коштів, набутих в результаті здійснення підприємницької діяльності та з метою використання в підприємницькій діяльності ним було придбано транспортний засіб Volkswagen Multivan 2008 р.в. та причіп Прагматек VO-3515, сірого кольору, а також 14 травня 2021 року придбано сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м. Вказане майно є його особистою приватною власністю, як таке, що набуте ним за особисті кошти. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив його доводи щодо придбання вказаного майна за його особисті кошти, та не врахував, що придбання майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м., відбулося під час окремого проживання сторін та як фізичною особою підприємцем на доходи від цієї діяльності.

Також ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2023 року. Просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 80 000,00 грн. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати ним адвокату Окунєву І.С. відповідних коштів. Такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону. До заяви про ухвалення додаткового рішення було додано докази, які підтверджують оплату наданих адвокатом послуг. А відтак, ухвалення у справі судового рішення, навіть, про часткове задоволення його вимог є підставою для відшкодування витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів позивача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Окунєв І.С. апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити з наведених у них підстав.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Дунаєнко О.А. проти доводів апеляційних скарг заперечували, просили апеляційні скарги залишити без задоволення з огляду на їх безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення та додаткового рішення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга на рішення суду задоволенню не підлягає, апеляційна скарга на додаткове рішення суду підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (т.1, а.с. 6).

24 грудня 2016 року, тобто в період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбано та зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0600 га, для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272 в садовому товаристві «Авіатор» за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, за ціною 30 720,00 грн., а також садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 241 кв.м., в садовому товаристві «Авіатор» за вище вказаною адресою, за ціною 101 220,00 грн. (т. 2 а.с. 126-127, 174-175).

Також під час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 19 вересня 2020 року зареєстровано за ОСОБА_1 , причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 16 жовтня 2020 року зареєстровано за ОСОБА_1 , та автомобіль Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 19 січня 2021 року зареєстровано за ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 42, 43-44, 157-158).

Згідно договору про пайову участь у кооперативі №2021/05/14/59 від 14 травня 2021 року та акту прийому-передачі грошових коштів ОСОБА_1 14 травня 2021 року було придбано сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м. (т.1, а.с. 31-35).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 , розірвавши шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та визнавши 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0600 га, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даної земельної ділянки за ОСОБА_2 , визнавши 1/2 частину садового будинку, загальною площею 241 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного будинку за ОСОБА_2 , визнавши 1/2 частину автомобіля Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного автомобіля за ОСОБА_2 , визнавши 1/2 частину причіпу Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_6 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного причіпу за ОСОБА_2 , визнавши 1/2 частину майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (житлового будинку) стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою (будівельна адреса об`єкта будівництва: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м. за ОСОБА_1 та 1/2 частину майнових прав на дане приміщення за ОСОБА_2 , визнавши 1/2 частину автомобіля автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 за ОСОБА_1 та 1/2 частину даного автомобіля за ОСОБА_2 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині поділу спільного майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Частиною 4 статті 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту вказаних норм у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними.

Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77-78 ЦПК України) і це є її процесуальним обов`язком (ст. 12, 81 ЦПК України).

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно, набуте ними за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їм особисто; житло, набуте ними за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,0600 га, для ведення садівництва, кадастровий номер: :05:0300:0272 в садовому товаристві «Авіатор» за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, а також садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 241 кв.м., в садовому товаристві «Авіатор» за вище вказаною адресою були придбані ОСОБА_2 у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 грудня 2016 року та договору купівлі-продажу садового будинку від 24 грудня 2016 року, тобто під час перебування у шлюбі (т. 2 а.с. 126, 174).

Заперечуючи проти поділу вищезазначеної земельної ділянки та садового будинку між сторонами в рівних частках, ОСОБА_1 заявив, що оплата за вказане нерухоме майно була здійснена за рахунок власних грошових коштів обох з подружжя, зокрема, ним було сплачено 4/5 вартості садового будинку і земельної ділянки, а ОСОБА_2 - 1/5 вартості вказаного майна. Для придбання зазначеного майна загальною вартістю 50 000,00 доларів США, ним було використано 40 000,00 доларів власних коштів, з яких 10 000,00 доларів США - кошти, подаровані його батьками, та 30 000,00 доларів США - кошти від продажу належного йому на праві приватної власності нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_3 , та земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:003, площею 0,2534 га.

В обґрунтування наведених доводів ОСОБА_1 надав суду копії договорів купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки від 30 березня 2017 року, копії розписок про отримання від ОСОБА_4 грошових коштів.

Розмір витрачених на придбання нерухомості коштів (а по суті, фактичної вартості майна) ОСОБА_1 також намагався довести шляхом допиту свідків ОСОБА_5 (батька позивача) та ОСОБА_6 (рідного брата позивача) і допиту самого ОСОБА_1 , в якості свідка. Суть інформації, яка надана цими свідками, полягає в тому, що вартість домоволодіння вказана в Договорі купівлі продажу земельної ділянки та Договорі купівлі продажу садового будинку, які розташовані у АДРЕСА_4 сумарно становить не 131 920,00 грн. (приблизно 4922,00 доларів США, за курсом НБУ на момент придбання) як вказано у договорах, а 50 000,00 доларів США. Свідки вказали, що ОСОБА_1 отримував від брата та батька позики на купівлю домоволодіння в садовому товаристві « Авіатор » в сумі 22 тисячі доларів та отримав кошти від продажу будинку, який належав йому до одруження, також за ціною вищою, аніж вказано у договорах.

Разом з тим, надані ОСОБА_1 документи, а також показання свідків не є належними та допустимим доказами на підтвердження того, що 4/5 вартості земельної ділянки та садового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були сплачені саме за рахунок коштів, отриманих ОСОБА_1 від продажу житлового будинку АДРЕСА_3 , та земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:003, площею 0,2534 га, власником яких він був, а також коштів подарованих йому батьками.

Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами від 30 березня 2017 року вказане нерухоме майно, власником якого був ОСОБА_1 , було продане вже після придбання подружжям 24 грудня 2016 року земельної ділянки та садового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, продаж належного ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності зазначеного майна не свідчить про те, що за рахунок коштів, отриманих від його продажу, було придбано земельну ділянку та садовий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, заявлені ОСОБА_1 суми за які придбавались земельна ділянка та садовий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також сума за яку було відчужене належне ОСОБА_1 до одруження майно - відрізняються від сум фактично вказаних у договорах купівлі-продажу і суперечать заявленим позовним вимогам.

При цьому, судом обґрунтовано відхилено покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і самого ОСОБА_1 , допитаного в якості свідка, оскільки покази свідків не можуть бути належними та допустимим доказами на підтвердження джерела придбання нерухомого майна.

Таким чином, відсутні належні та допустимі докази того, що садовий будинок та земельна ділянка у садовому товаристві «Авіатор», АДРЕСА_1 , були придбані саме за 50 000,00 доларів США, 40 000,00 доларів США з яких були особистими коштами ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що земельна ділянка та садовий будинок у АДРЕСА_4 є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та в порядку поділу майна визнав за кожним із них право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

Колегія суддів також не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про поділ між сторонами транспортних засобів та майнових прав (паю) в житловому кооперативі.

Як було встановлено судом, під час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_6 , та автомобіль Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , а також майнові права на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м.(т. 1, а.с. 31-35, 42, 43-44, 157-158).

Заперечуючи проти вимог про поділ автомобіля Volkswagen Multivan, д.н.з. НОМЕР_3 , причіпу Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 ,та майнових прав на ізольоване житлове приміщення, ОСОБА_1 заявив вимоги про визнання цього майна його особистою власністю. При цьому ОСОБА_1 посилався на те, що вказане майно було придбане ним за грошові кошти, отримані ним від підприємницької діяльності та в період фактичного припинення шлюбних відносин зі ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що майно було придбане за кошти, що належали одному із подружжя особисто, а також того, що в період придбання цього майна шлюбно-сімейні відносини між подружжям були припиненні, суду надано не було.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що на весні 2018 року шлюбно-сімейні відносини між ним та ОСОБА_2 були фактично припинені та відновлені восени 2020 року.

Колегія суддів враховує, що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Volkswagen Multivan 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , було придбано 19 вересня 2020 року, причіп Прагматек VO-3515, д.н.з. НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , було придбано 16 жовтня 2020 року. Згідно договору про пайову участь у кооперативі №2021/05/14/59 від 14 травня 2021 року та акту прийому-передачі грошових коштів ОСОБА_1 14 травня 2021 року було придбано сукупність майнових прав на ізольоване житлове приміщення, яке після введення об`єкта будівництва (житлового будинку) в експлуатацію стає окремим об`єктом нерухомості - квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 23 кв.м.

Тобто, вказане майно було придбано в період, який сам ОСОБА_1 визнавав як період, коли шлюбно-сімейні відносини між подружжям були відновлені.

Системний аналіз статей 57, 60 та 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно та доходи, отримані одним із подружжя як підприємцем, вважаються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що вищевказане майно було придбане ним за грошові кошти, отримані ним від підприємницької діяльності не свідчать про те, що таке майно є його особистою власністю, а лише додатково підтверджують, що джерело коштів, за рахунок яких було придбано спірне майно, вказує на те, що таке майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

В частині розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поділу спільного майна подружжя та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частки автомобіля Nissan Rogue 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та в частині відмови в стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 1/2 частини коштів, які були перераховані за договором, укладеним з ТОВ «Глобал Інтел Трейдінг», № Ч1994-2021 від 18 листопада 2021 року про надання консультаційних послуг з інформаційного супроводження, з придбання автомобіля, в розмірі 41 295,00 грн., стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 1/2 частини вартості квадроциклу Linhai-Yamaha ATV LH 300 4*4, який був проданий ОСОБА_1 за ціною 29 469,00 грн., рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення питання відшкодування ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, надання правничої допомоги ОСОБА_1 здійснювалося в суді першої інстанції адвокатами Окунєв І.С. та Мінко А.В.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надав договір про надання правової допомоги від 22 липня 2022 року, копію додаткової угоди №1 від 08 лютого 2023 року до зазначеного договору та копію акту виконаних робіт від 13 лютого 2023 року. Відповідно п.4 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 22 липня 2022 року оплата клієнтом суми гонорару здійснюється протягом трьох робочих днів з моменту підписання додаткової угоди. В акті виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 13 лютого 2023 року перераховані надані послуги, та окремим пунктом акту про надання послуг, сторони засвідчили передачу коштів за договором про надання правової допомоги від 22 липня 2022 року в сумі 80 000,00 грн.

Відмовляючи в задоволені вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази сплати ним адвокату Окунєву І.С. відповідних коштів.

Разом з тим, витрати за надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 є розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Надання правничої допомоги в справах даної категорії не потребує складного аналізу норм матеріального права, судової практики чи великого обсягу документів.

Крім того, судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. А відтак, врахувавши предмет спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вимоги пропорційності та розумності, зі ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року підлягає залишенню без змін, а додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2023 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2023 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 17 травня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді