Справа № 349/1390/22
Провадження № 22-ц/4808/512/23
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.

суддів: Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду в складі судді Гаврилюк О.О., ухвалене 15 лютого 2023 року в м. Рогатині Івано-Франківської області, повний текст якого складено 17 лютого 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рогатинського районного суду від 26 травня 2010 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі по 400,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. 21 червня 2018 року судом було прийнято рішення про збільшення розміру аліментів до 1 100,00 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, на даний час у зв`язку з воєнними діями та інфляцією сума аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення дітей, оскільки витрати на повсякденні потреби значно виросли. Позивачка разом з синами проживає у Франції та важко працює, щоб забезпечити комфортні умови для життя, здоров`я та розвитку дітей. Нею витрачаються значні кошти на сплату оренди житла, лікування, гуртків з плавання молодшого сина тощо.

Натомість відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дітей, оскільки проживає та працює в Польщі.

В зв`язку з досягненням старшим сином повнолітня припинено стягнення аліментів на його утримання. Проте, ОСОБА_5 продовжує навчатись у ліцеї, що підтверджується свідоцтвом про відвідування навчального закладу.

Посилаючись на зазначені обставини, вважала, що є підстави для збільшення розміру аліментів до 5 000,00 грн щомісячно на молодшого сина та стягнення 5 000,00 грн на старшого сина, який продовжує навчання до 01 липня 2023 року.

Рішенням Рогатинського районного суду від 15 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000,00 гривень щомісячно з 21 жовтня 2022 року до закінчення ОСОБА_6 навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, а на утримання неповнолітнього зменшити розмір стягнення до 1 500, 00 грн.

Вважає, що суд необґрунтовано прийняв до уваги пояснення позивачки, що син ОСОБА_5 продовжує навчання в професійному ліцеї ім. А.Бріан у Франції, оскільки нею не надано доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням сина. Отже, на думку апелянта, син навчається на державній формі навчання та одержує стипендію, що забезпечує його матеріальні потреби. Разом з тим потреба в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання є однією з обов`язкових умов для стягнення аліментів. Зазначає, що вчасно сплачував аліменти, проте на даний час у нього такої можливості немає, оскільки він не має стабільного джерела доходів, працює неофіційно, а його заробіток змінюється щотижнево. Звертає увагу, що з часу присудження попереднього розміру аліментів у нього народилась ще одна дитина, а тому витрати зросли. Крім того, в нього на утриманні перебуває мати непрацездатного віку, якій він надає матеріальну допомогу. Наразі витрати на утримання трьох дітей, один з яких повнолітній, для апелянта є непосильним матеріальним навантаженням.

Заявник зазначає що позивачка свідомо обрала для місця проживання столицю Франції, де орендна плата вища ніж в Україні. Попри це він не має можливості проживати у Франції та отримувати відповідне грошове забезпечення. Сплата аліментів у розмірі 3 000,00 грн на молодшого сина поставить його у скрутне матеріальне становище та спровокує виникнення заборгованості. Він, як батько, має можливість сплачувати аліменти регулярно на неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1 500,00 грн.

За наведених обставин просив апеляційну скаргу задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з повним та об`єктивним дослідженням усіх доводів сторін, поданих доказів, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зазначає, що ОСОБА_1 офіційно працює в Польші. Його посилання на те, що старший син отримує стипендію, є необгрунтованими, оскільки останній не має дозволу на проживання у Франції. Крім того, не підтвердженими є доводи апеляційної скарги про належне виконання рішення суду про сплату аліментів, адже відповідач здійснив погашення аліментних платежів з наміром виїхати до Польші. Проте, перебуваючи за кордоном він допускає заборгованість. Апелянтом також не надано жодних доказів про перебування на його утриманні матері чи іншої дитини.

В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення при визначенні розміру аліментів, суд врахував що відповідач є особою працездатного віку, працює за межами України, а сума аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина, не забезпечує належний рівень його життя. Старший син навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти на своє утримання, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Наявність на утриманні у відповідача сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на думку суду, не є свідченням погіршення його матеріального становища. Також суд зазначив, що стороною відповідача не долучено доказів, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна мати.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду відповідає цим вимогам.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 від 30 вересня 2004 року та серія НОМЕР_2 від 28 квітня 2006 року, виданими Світанківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області (а.с. 6-7).

Рішенням Рогатинського районного суду від 26 травня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі по 400,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням цього суду від 21 червня 2018 року в справі № 349/788/18 збільшено розмір аліментів до 1 100,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Діти проживають з матір`ю в Франції в орендованому житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають на її вихованні та утриманні, чого відповідач не заперечує.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Ліцеї професій ім. А. Бріан у Франції та регулярно відвідує заняття за навчальним профілем «Електрика та суміжні середовища», що підтверджується посвідченнями про навчання, підписаними директором ліцею Хатітжа Бот 29 вересня 2022 року та 18 січня 2023 року (а.с. 22, 59-62). Як вбачається з прохальної частини позовної заяви тривалість навчання визначена до 01 липня 2023 року.

ОСОБА_10 є членом спортивної асоціації BMS плавання, за що сплачує членські внески (а.с. 16).

ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №339, виданою 24 жовтня 2022 року Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області (а.с. 8).

Відповідач також є батьком малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія серія НОМЕР_3 , виданим повторно 26 січня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 58).

Звертаючись до суду з цим позовом та обгрунтовуючи свої вимоги стосовно збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина до 5 000,00 грн щомісячно та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_2 покликалась на недостатність розміру стягуваних аліментів для належного забезпечення дітей, а також на те, що старший син продовжує навчатись. Вказувала, що батько проживає та працює за кордоном, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі.

В свою чергу, відповідач заперечував покращення свого матеріального становища з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів. Натомість зазначив, що його матеріальне становище є скрутним, оскільки на даний час він офіційно не працевлаштований, а також у нього ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ще одна дитина, яку він повинен забезпечувати. Крім того, він допомагає непрацездатній матері.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_1 є працездатним, проживає окремо від синів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . При цьому дані про його офіційне працевлаштування, доходи чи майно відсутні.

За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу( батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні; працездатних осіб - 2684 гривні.

Вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення.

Місцевий суд врахував вимоги вищевказаних норм матеріального права та обставини справи, а тому дійшов вірного висновку, що повнолітній ОСОБА_9 , який є сином сторін у справі, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Батько не позбавлений можливості надавати таку матеріальну допомогу, відповідно зобов`язаний утримувати сина.

Так, установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є молодою працездатною особою. Він працює неофіційно та отримує доходи, чого сам не заперечував, посилаючись лише на їх незначний розмір. При цьому такої обставини суду не підтвердив. Разом з тим, як вбачається з загальнодоступних відомостей мінімальна заробітна плата в Польші у 2022 році становила 3010 злотих. З огляду на це, суд дійшов до обґрунтованого переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина.

ОСОБА_11 жодними доказами не довів тієї обставини, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна мати. Аналогічно не підтвердженими є посилання відовідача на те, що син отримує стипендію, достатню для проживання.

Також ОСОБА_1 не надав доказів скрутного матеріального становища та незадовільного стану здоров`я. Крім того, наявність у нього іншої дитини не позбавляє його обов`язку надавати матеріальну допомогу старшому синові, що продовжує навчання.

Таким чином, твердження апелянта щодо неможливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина не підтверджені належними та допустимими доказами, з огляду на що колегія суддів їх відхиляє.

Визначений судом розмір аліментів в 3 000,00 грн, на думку суду, не можна вважати завищеним, оскільки враховуючи вік та потреби дитини, що навчається за кордоном, є помірною сумою. Такий розмір, враховуючи принцип рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. А також узгоджується з вартісною величиною достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості тощо.

Також колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду в частині збільшення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Зі змісту відзиву на позовну заяву встановлено, що ОСОБА_1 визнав позов в частині збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 до 1 500,00 грн щомісячно.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір присуджених аліментів необхідно змінити, а новий розмір визначити з врахуванням положень статті 182 СК України. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, визначено необхідним та достатнім збільшення аліментів до 3 000,00 грн.

Посилання на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин щодо зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, колегія відхиляє, оскільки сторона відповідача частково визнала позов, тобто погодилася, що існують підстави для збільшення розміру аліментів.

Судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

Підстави для скасування рішення суду за наведених апелянтом доводів відсутні.

З огляду на це апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа віднесена законом до малозначних, рішення в ній не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рогатинського районного суду від 15 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2023 року.