Справа № 441/1931/22 Головуючий у 1 інстанції: Малахової-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/811/1230/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача:Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області в складі судді Малахової-Онуфер А.М. від 20 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року провадження у справі зупинено.

Надано сторонам строк для примирення 6 місяців.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Суд першої інстанції в своїй ухвалі не посилався на жодні докази, що підтверджують вжиття відповідачем активних дій, спрямованих на збереження сім`ї, що свідчить про формальний підхід суду до вирішення питання про надання строку на примирення подружжю. Крім того, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не заслухав думку позивача, не врахував фактичних взаємин подружжя та формально застосував норми процесуального права В матеріалах справи відсутні докази щодо намірів відповідача відновити сімейні стосунки з позивачем, таких намірів не містить і його заява про надання строку на примирення. Вважає, що суд першої інстанції не заслухавши думку обох сторін при встановленні строку на примирення, не врахувавши фактичних взаємин подружжя, формально застосувавши норми процесуального права, які регулюють зупинення провадження у справі, дійшов передчасно висновку про надання строку для примирення, оскільки жодних об`єктивних підстав для такого матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст.251, 260,354 ЦПК України, 111 СК України та зупиняючи провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу надавши сторонам строк для примирення - 6 місяців, виходив з того, що з`ясувавши фактичні взаємини подружжя ОСОБА_4 , врахувавши підстави позову про розірвання шлюбу, бажання відповідачки примиритися та зберегти сім`ю, наявність у сторін неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним надати подружжю строк для примирення - 6 місяців, а провадження у справі зупинити.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Дійсно, відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Проте, за положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При цьому, необхідно зазначити, що під заходами щодо примирення розуміється строк для примирення подружжя. Основна ціль примирення подружжя збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного із подружжя на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін у формі надання сторонам спору строку на примирення, на підставі письмової заяви або усного клопотання безпосередньо під час проведення судового засідання. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Максимальний строк для примирення подружжя не має перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ч.7 статті 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п.4 ч.1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що під час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_5 у заяві від 21.02.2022 просив розгляд справи у суді першої інстанції проводити за його відсутності та за відсутності його довірителя ОСОБА_2

06.04.2023 до суду першої інстанції надійшло клопотання від ОСОБА_3 про надання сторонам терміну на примирення. Клопотання обґрунтовувала тим, що категорично заперечує розірвання шлюбу, причини, які вказує позивач у позові є формальними, не відповідають дійсності, а тому не можуть бути на даному етапі підставою для розірвання шлюбу. Вказує, що має почуття до позивача, у них є спільна донька, а тому вважає що їх сім`я може бути збережена.

Відповідачка у судовому засіданні 20.04.2023 просила вжити заходів для примирення подружжя.

Оскаржуваною ухвалою сторонам надано строк для примирення терміном шість місяців.

Обставин, які б вказували на те, що примирення подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечить моральним засадам суспільства, судом не встановлено.

Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно надано сторонам шестимісячний строк на примирення, враховуючи тривале перебування у шлюбі сторін (більше ніж п`ятнадцять років); наявність у сторін дитини; невизнання позову відповідачкою; бажання відповідачки та намагання зберегти сім`ю.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача про необґрунтованість висновків суду щодо надання строку для примирення, оскільки відповідачка наполягаючи на наданні строку на примирення, зазначає саме про наміри збереження сім`ї, що і було враховано судом. Крім цього, питання обґрунтованості щодо можливості надання судом строку на примирення, виходять за допустимі законом межі оскарження, які стосуються лише зупинення провадження у справі.

Враховуючи наведене слід вважати, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 липня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра