Справа № 145/1531/21
Провадження № 22-ц/801/1315/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 рокуСправа № 145/1531/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 травня 2023 року, ухвалене суддею Ратушняком І.О., в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріального збитку,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь майнову шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля марки «ВMW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 110 320,47 грн. Також просила стягнути витрати, по`вязані із виготовленням звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу в сумі 2 600 грн, та судові витрати на загальну суму 21 129,20 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що 09.05.2021 о 14 год. 10 год. в смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області по вул. Соборній, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з попереду їдучим транспортним засобом «ВMW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого дані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вона є власником автомобіля «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , а відтак має право вимоги на відшкодування завданої шкоди її майну.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», франшиза згідно вказаного договору (поліса) становить 2 600 грн.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 червня 2021 року по справі № 145/817/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців.

13 травня 2021 року представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в присутності учасника ДТП ОСОБА_3 оглянув транспортний засіб марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , та зафіксував отриманні під час ДТП пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 21-147 від 25.05.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВМW Х-3» становить 213 978,91 грн. Розмір страхового відшкодування з урахуванням податку на додану вартість та без вирахування суми франшизи становитиме 78 575,45 грн.

З метою отримання страхового відшкодування, 01 червня 2021 року вона звернулась із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування до страхової компанії, в якій просила виплатити їй належну суму страхового відшкодування в розмірі 62 879,53 грн (78 575,45 грн - 20% ПДВ - 2600 грн франшиза), що і було зроблено.

З метою відновлення пошкодженого транспортного засобу позивач звернулась до ФОП ОСОБА_4 і за результатами ремонту власного автомобіля сплатила 173 200,00 грн. Тобто вона понесла значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримане страхове відшкодування, а саме на суму 110 320,47 грн.

Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, а страхове відшкодування не в повній мірі покрило понесені витрати, позивач вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 110 320,47, понесеними на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля та франшиза у розмірі 2 600 грн.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької о бласті від 09 травня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : - майнову шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 110 320,47 грн; - витрати, пов`язані із виготовленням звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу в сумі 2 600 грн; - судовий збір у сумі 1 129, 21 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У скарзі зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Суд не звернув увагу, що саме на ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», як страховика особи, що вчинила ДТП, покладено відповідний обов`язок страхового відшкодування в межах суми страхового полісу. Належним відповідачем у справі є ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яка не залучена до участі у справі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановивши, що вина ОСОБА_1 у пошкодженні транспортного засобу позивача встановлена судовим рішенням, витрачені позивачем кошти на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, а страхове відшкодування не в повній мірі покрило понесені витрати, дійшов висновку про стягнення з відповідача різниці між отриманими позивачем страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 110 320,47 грн для відновлення пошкодженого автомобіля. Також суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат в розмірі 2 600 грн за оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.05.2021 о 14 год. 10 год. в смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області по вул. Соборній ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, здійснював маневр обгону, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з попереду їдучим транспортним засобом «ВMW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого дані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 червня 2021 року у справі №145/817/21, яка набрала законної сили 18 червня 2021 року, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців. Суд вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с14-15).

Власником автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 ..

Про настання події з ознаками страхової, страховика було повідомлено безпосередньо з місця ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-200527874 від 08 липня 2020 року.

Беззаперечною з обох сторін є та обставина, що ліміт відповідальності страховика (страхова сума) становить 130 000 грн, франшиза згідно вказаного полісу становить 2 600 грн.

Ця обставина підтверджується також актом огляду транспортного засобу від 13 травня 2021 року та розрахунком суми страхового відшкодування від 03 червня 2021 року.

Згідно акту огляду транспортного засобу від 13 травня 2021 року, представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в присутності учасника ДТП ОСОБА_3 оглянув транспортний засіб марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , та зафіксував отриманні під час ДТП пошкодження транспортного засобу (а.с.41-42).

Відповідно до Звіту №21-147 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25.05.2021, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження станом на дату оцінки з урахуванням фізичного зносу складових, які підлягають заміні, становить 78 575, 45 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 213 978,91 грн (включаючи податок на додану вартість) (а.с.16-20).

Між ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування, який складає 62 879,53 грн, що підтверджується заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 01 червня 221 року. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі розрахунку та з урахуванням передбаченого розмір франшизи (78 575,45 грн 13 095,92 грн (20% ПДВ) - 2600 грн франшиза) (а.с.70,71).

07 червня 2021 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало кошти у вказаному розмірі на рахунок, що відкритий в банківській установі на ім`я позивачки.

За результатами ремонту автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_1 , позивач сплатила 173 200 грн, що підтверджується актом № 21 від 05 липня 2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №56 від 05 липня 2021 року (а.с.73,74).

Відповідач не заперечував, що розмір понесених ОСОБА_2 витрат на відновлювальний ремонт становить 173 200 грн.

Оскільки позивачем було понесено значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримане страхове відшкодування, а саме на суму 110 320,47 грн, вона звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього шкоди в розмірі 112 920,47 грн (110 320,47 грн + 2 600 грн франшиза).

Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 Закону № 1961-IV встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IVстраховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У даній справі встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Відповідно до поліса, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 62 879,53 грн.

З метою визначення розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, для проведення подальшого розрахунку суми страхового відшкодування ФОП ОСОБА_5 було складено звіт №21-147 від 25.05.2021, відповідно до якого розмір матеріальних збитків становить 78 575,45 грн.

01.06.2021 ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою, зі змісту якої слідує, що сторони досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, що складає 62 879,53 грн (78 575,45 грн ПДВ 2 600 грн франшиза).

Вказане свідчить про те, що позивач, як потерпіла особа, та страховик врегулювали страховий випадок та досягли згоди про розмір страхового відшкодування. Тому домовленістю між двома сторонами щодо страхового відшкодування не може бути збільшено обсяг відповідальності третьої особи, не сторони такого страхового договору.

Виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному за домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону № 1961-IV.

Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором.

У даному випадку розмір страхового відшкодування визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, і позивач скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування від страховика відповідача, з розміром якого був згоден та вважав його достатнім для задоволення своїх майнових потреб.

Апеляційний суд, з урахуванням наведеного вище вважає, що правових підстав для покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі немає, так як це суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже розмір відповідальності страховика перед ОСОБА_2 визначений в межах ліміту відповідальності страхова 127 400 грн (130 000 грн 2 600 грн).

Все решта, що перевищує цю суму, підлягає стягненню з ОСОБА_1 , що в даному випадку становить 40 600 грн.

Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону № 1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню франшиза в розмірі 2 600 грн (частина збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування - ст.9 Закону України «Про страхування»).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода в загальному розмірі 43 200 грн (40 600 грн+2 600 грн).

Суд першої інстанції безпідставно послався на постанову Верховного Суду України у справі №6-954цс16 від 26.10.2016, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

А тому доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 цієї статті).

Враховуючи часткове задоволення позову (на 38,2%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 432 грн, а також враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 045,80 грн.

Підстав стягувати з відповідача витрати, пов`язані з виготовленням звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобі в сумі 2 600 грн немає, оскільки у вказаному звіті не зазначено, що він наданий для подачі до суду.

ОСОБА_2 в позовній заяві також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн, однак, за відсутності документального підтвердження понесення таких витрат, підстави для їх стягнення відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріального збитку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 43 200 (сорок три тисячі двісті) гривень.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 432 (чотириста тридцять дві гривні).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 045 (одна тисяча сорок п`ять) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко