Справа № 162/376/23
Провадження № 2/162/121/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Пилипчук Р.М., розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 17 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Підготовче провадження закрито 26 червня 2023 року з призначенням справи до судового розгляду на 19 липня 2023 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача.

Позов умотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , з яким позивач перебувала у шлюбі з 19 лютого 1994 року по 14 березня 2014 року.

У шлюбі з ОСОБА_3 позивач у 1998 році побудувала будинок по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оформивши правовстановлюючих документів на житловий будинок та склавши заповіт на свою доньку ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області за ОСОБА_2 визнано право власності на будинку по АДРЕСА_1 . При цьому констатовано, що решта частки зазначеного нерухомого майна належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача.

Від відповідача ОСОБА_2 будь-яких заяв по суті справи не надійшло.

IV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 побудовані у 1998 році.

Згідно з витягом з погосподарської книги Черненського старостинського округу № 16 Камінь-Каширської міської ради житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 14 березня 2014 року у справі № 162/2062/13-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Рішення набрало законної сили 02 квітня 2014 року. Із його змісту слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 19 лютого 1994 року.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 20 березня 2023 року у справі № 162/685/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме спадкове майно констатовано, що житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя належить ОСОБА_1

V. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 101 Цивільного кодексу Української РСР редакції 1963 року, який діяв на момент побудови спірного майна, в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності.

Згідно із статтею 22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов до переконання про необхідність задоволення позову.

VІ. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при поданні позовної заяви сплатила 1073,60 гривень судового збору.

Позивач подала письмове клопотання про покладення на неї судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_2 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_3 .

Суддя В.Д. Глинянчук