Справа № 161/2629/23
Провадження № 2/161/1518/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Гриня О. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування Луцької міської ради Андрусік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він з 04 серпня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано. У цьому шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що після розірвання шлюбу він та відповідач досягнули спільної згоди щодо участі кожного з батьків у вихованні дитини, вони спільно доглядали та матеріально забезпечували сина, який почергово проживав з кожним із батьків. Жодних перешкод у вихованні чи у спілкуванні з сином вони один одному не створювали. В жовтні 2022 року ОСОБА_2 виїхала до Республіки Польща, а згодом переїхала до Федеративної Республіки Німеччина, залишивши сина ОСОБА_4 з ним. Також позивач зазначає, що 15 травня 2020 року він уклав шлюб із ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дочка - ОСОБА_6 . Наразі він з дружиною та двома дітьми проживає в орендованій квартирі, у його сім`ї склались теплі, родинні відносини, діти забезпечені окремими кімнатами, їм створено належні умови для проживання та розвитку. Син ОСОБА_4 виявляє бажання проживати разом з ним. Крім того, позивач повідомляє, що він має стабільний, але не офіційний заробіток, який дозволяє йому утримувати сім`ю та забезпечувати їх усім необхідним. Відповідач тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що матір має намір забрати сина до себе на постійне місце проживання за межі України. З цього приводу позивач висловлює занепокоєння, адже йому не відомі умови проживання відповідача, чи створені там для дитини належні умови для навчання та відпочинку, йому невідомо чи працевлаштована відповідач, який графік її роботи, чи зможе вона забезпечити дитину належним доглядом, харчуванням, навчанням під час перебування в Німеччині. В позасудовому порядку між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо вирішення питання про визначення місця проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 03 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду, постановленою без виходу нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 27 квітня 2023 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, які наведені у позовній заяві. Додатково позивач суду пояснив, що він звернувся до суду з цим позовом з метою запобігти реалізації намірів відповідача забрати сина з собою за межі України.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Судові повістки надсилались відповідачу за адресою її зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Представник Органу опіки та піклування Луцької міської ради Андрусік О. А. в судовому засіданні вимоги позивача підтримала, просила їх задовольнити.

Крім того, судом заслухано думку дитини ОСОБА_7 з приводу предмета спору. Відповідно до ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Висловлюючи свою думку, дитина ОСОБА_8 (12 років) розповів, що він й подальшому хоче проживати з батьком.

Заслухавши позицію позивача, представника третьої особи та думку дитини, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Суд установив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 204 серпня 2007 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано (а. с. 9).

Сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 2010 року Городищенською сільською радою Луцького району Волинської області (а. с. 5).

15 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 355, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а. с. 13).

У даному шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 12).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 ЦПК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

На виконання своїх повноважень органом опіки та піклування Луцької міської ради було подано висновок від 06 квітня 2023 року № 89 «Про визначення місця проживання ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Наведені норми процесуального закону дають підстави для висновку, що суд здійснює захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 разом з ним, оскільки відповідач наразі проживає за межами України та (ймовірно) може забрати сина без його дозволу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Отже, аналіз вказаних норм Сімейного кодексу України в контексті в контексті спірних правовідносин, вказує, що при вирішенні цієї справи суду належить відповісти на такі питання: 1) чи проживають батьки дитини (сторони у справі) спільно чи окремо; 2) з ким проживає неповнолітній ОСОБА_3 ; 3) чи є спір (або досягнута згода) між батьками щодо місця проживання дитини. При цьому, вирішуючи дані питання, суду слід врахувати думку дитини, оскільки син сторін досяг 10-річного віку.

Суд установив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, шлюб між ними розірвано на підставі рішення суду в 2016 році, наразі позивач перебуває в іншому шлюбі, де в нього народилась ще одна дитина. Такі висновки суду підтверджуються дослідженими доказами, в тому числі, висновком органу опіки та піклування Луцької міської ради від 06 квітня 2023 року № 89 «Про визначення місця проживання ОСОБА_3 ».

Також суд установив, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Наведене також підтверджується актом обстеження умов проживання, а також «Інформацією про виконання батьками обов`язків виховання та утримання ОСОБА_3 », яка була надана КЗ ЗСО «Луцький ліцей № 23 Луцької міської ради» (а. с. 10, 11, 37).

Разом з тим, суд не вбачає спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини. Суд установив, що в межах розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 не заперечує щоб її неповнолітній ОСОБА_3 проживав разом зі своїм батьком. Наведене підтверджується висновком органу опіки та піклування Луцької міської ради, де, серед іншого, зазначено, що відповідач за допомогою додатку Viber 04 квітня 2023 року повідомила Службі у справах дітей про визнання нею позовних вимог ОСОБА_1 . Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач вчиняла якісь дії, які б свідчили про порушення прав позивача.

Отже, зі встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами відсутній будь-який спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дитини, дитина проживає з батьком вже тривалий час, відповідач сповіщена про наявність цього позову на розгляді суду та жодних заперечень щодо позовних вимог не висловила. В матеріалах справі відсутні докази того, що відповідач порушує, не визнає чи оспорює право дитини проживати разом з батьком. Так само в розпорядженні суду відсутні відомості про створення відповідачем будь-яких перешкод в реалізації батьківських прав позивача.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач має наміри змінити місце проживання їхнього сина та забрати його з собою до Німеччини. Вказані обставини не підтвердились в ході судового розгляду справи. Крім того, суд ураховує, що обґрунтування позовної заяви та надані позивачем пояснення свідчать про спрямованість позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком на майбутнє, тобто на той можливий (ймовірний) випадок коли між сторонами дійсно виникне спір щодо місця проживання дитини, а тому такий позов не може бути задоволений, адже завданням цивільного судочинства є захист тільки порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи. Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому невідомо.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 82, 141, 258-268, 273, 280, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Луцької міської ради (м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19).

Дата складення повного рішення суду - 21 липня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь

Волинської області