Провадження № 2/522/2349/23
У Х В А Л А

29 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІКАНТ», ОСОБА_2 , за участю третіх осіб державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимира Олександровича, Обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» про визнання дій незаконними, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності шляхом витребування із чужого незаконного володіння,

встановив:

В проваджені суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІКАНТ», ОСОБА_2 , за участю третіх осіб державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимира Олександровича, Обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» про визнання дій незаконними, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності шляхом витребування із чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 02 березня 2021 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року у задоволенні клопотання представника ТОВ «Ханбер» адвоката Задернівської Я.Є. про зупинення провадження по справі відмовлено. Закрито підготовче провадження по справі. Призначено справу до розгляду по суті.

20 липня 2022 року від представника ОК «Екодом-1» до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі з підстав об`єктивної неможливості розгляду справи до розгляду справ № 522/8522/22, № 522/8521/22, № 522/7517/22, № 522/8517/22, № 522/7518/22 та набрання законної сили рішеннями суду у зазначених справах, оскільки встановлення судом факту недійсності Договорів № 39б від 21.03.2019 року, № 55а від 21.03.2019 року, № 8 від 22.04.2017 року, № 9 від 02.04.2017 року, № 14 від 12.04.2017 року підтвердить факт того, що позивач ОСОБА_1 не може отримати право власності за зазначеними договорами на об`єкти, які є предметом спору в даній справі.

04 жовтня 2022 року від представника Позивача до суду надійшла заява щодо клопотання про зупинення провадження у справі у відповідності до якого заперечували проти зупинення провадження по справі, оскільки вирішення спору по зазначеним справам жодним чином не вплине на вирішення даної цивільної справи, так як у випадку задоволення позовних вимог щодо скасування наказу Мін`юсту, стан Позивача буде приведений до стану який існував до прийняття оскаржуваного наказу, шляхом відновлення його речових прав, а відтак зазначені справи жодним чином не пов`язані із дійсністю правочинів.

В судовому засідання 29 червня 2023 року представника ОК «Екодом-1» клопотання підтримала та просила задовольнити. ОСОБА_2 також підтримав відповідне клопотання.

Представники ОСОБА_1 заперечували проти задоволення відповідного клопотання.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі. Зокрема, у зв`язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства (п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК). А також на час перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (п.10. ч.1 ст. 252 ЦПК).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, -до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконливого висновку, що матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІКАНТ», ОСОБА_2 , за участю третіх осіб державного реєстратора виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області Мельничук Володимира Олександровича, Обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» про визнання дій незаконними, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності шляхом витребування із чужого незаконного володіння дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05березня 2019 року у справі № 910/5425/18 та від 20червня 2019 року в справі№ 910/12694/18.

Разом з цим, слід зазначити, що нормами цивільного процесуального закону взагалі не передбачено можливості зупинення провадження у справі на стадії судового розгляду справи по суті з підстав, встановлених п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.200, 251, 353-354 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника ОК «Екодом-1» про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі.

Суддя Л. М. Чернявська