Провадження № 2-з/752/154/23
У Х В А Л А

29.05.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Ящуку Д.О.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олександр Володимирович про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в:

до Голосіївського районного суду м. Києва до подачі позовної заяви надійшла заява представника ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право власності від 10.04.2017 року, виданого відділом приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, належить ОСОБА_1 , а відповідно до договору іпотеки від 18.09.2018 року, що посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем, зареєстровано право власності за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ).

Свою заяву представник ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що позивач та члени її сім`ї, син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_1 .

В червні 2020 року, збираючи пакет документів, необхідних для подачі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначене вище нерухоме майно, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 дізналася, що за адресою квартири АДРЕСА_1 , зареєстроване право власності за гр. ОСОБА_3 ; квартира знаходиться під обтяженням у зв`язку з реєстрацією договору іпотеки від 18.09.2018 року, посвідченим та зареєстрованим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В.

В подальшому ОСОБА_1 отримала відмову у здійсненні державної реєстрації у зв`язку наявністю інформації про реєстрацію іншого власника.

Наказом Міністерства юстиції України частково задоволено скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення №43010202 від 14.09.2018 року, прийняте державним реєстратором Філії Комунального підприємства «Новоіванівське 3» у місті Києві Коровайко О.С. Виконання п.2 Наказу покладено на офіс протидії рейдерству.

У зв`язку з тим, що договір іпотеки від 18.09.2018 року, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., не був оскаржений, не визнаний судом недійсним та не скасований, питання щодо скасування реєстрації договору іпотеки та пов`язаних з ним реєстраційних дій відхилено.

23.05.2023 року в квартиру АДРЕСА_1 , в якій з 1967 року проживає гр. ОСОБА_1 та власницею якої вона є, увірвалися незнайомі люди з вимогою звільнити приміщення.

25.05.2023 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що її та членів її сім`ї (сина ОСОБА_6 та дочку ОСОБА_7 ) знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 , згідно договору іпотеки від 18.09.2018 року, укладеного з ОСОБА_3 , посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 незаконним та шахрайським шляхом набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , існує висока ймовірність того, що вона може в будь-який момент здійснити відчуження вказаного нерухомого майна на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, в зв`язку з чим вжиття заходів забезпечення позову є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 4,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Згідно з п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» «право на суд», одним із аспектів якого є право на доступ, тобто право подавати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 існує спір щодо дійсності договору іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 та правомірності реєстрації права власності на неї, в зв`язку з чим ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним.

Обраний представником заявника спосіб забезпечення позову відповідає характеру спірних правовідносин і зможе забезпечити виконання рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи суть позовних вимог, з якими заявник має намір звернутись до суду, зважаючи, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати представник заявника, відповідає характеру спірних правовідносин, є співрозмірним, суд вважає за можливе задовольнити подану заяву, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду в зв`язку з подальшим відчуженням майна, і вплинути на права позивача у справі.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву представника позивача про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олександр Володимирович про визнання договору іпотеки недійсним задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,3 кв.м.

Стягувачем є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: