Справа № 206/1009/23
Провадження № 2-о/206/110/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Кравченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 народився в м. Рудний Кустанайської області, Казахстану, що підтверджується паспортом. 01.09.1977 року він вступив до міського професійно - технічного училища №64 м.Рудний, Костанайської області. Закінчив навчання 30.07.1980 року. Через деякий час заявник переїхав на постійне місце проживання в Україну. ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг пенсійного віку. Так як він втратив документ про навчання в професійно-технічному училищі №64, тому для підтвердження навчання заявник на свій запит отримав архівну довідку з Рудненського міського державного архіву від 07.04.2021 року №Г-2, в якій зазначено , що він навчався в міському професійно-технічному училищі №64 з 01.09.1977 року по 30.07.1980 року. Але зарахований згідно наказу він був на навчання під прізвищем мовою оригіналу ОСОБА_2 , а відрахований згідно наказу по закінченню навчання мовою оригіналу ОСОБА_3 . В цій же довідці зазначено, що рішенням державної кваліфікаційної комісії мовою оригіналу Газизьянову присвоєна відповідна кваліфікація. 15.06.2021 року заявник звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з приводу призначення йому пенсії за віком та подав всі необхідні документи, в тому числі і архівну довідку. Але рішенням управління Пенсійного фонду від 22.06.2021 року №472 заявнику в призначенні пенсії за віком було відмовлено в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Крім того, в рішенні також було вказано, що період навчання не може бути зарахований до страхового стажу, так як «в довідці про навчання зазначено прізвище ОСОБА_4 , що не відповідає даним паспорту. У рішенні було помилкового вказано його прізвище згідно довідки ОСОБА_4 , тоді як в довідці вказано «Газізьянов». В період з 2021 року по січень 2023 року він працював, тому в 2023 році подав документи для призначення пенсії. Пенсія за віком заявнику була призначена, але період навчання не був врахований до страхового стажу. Належність заявникові архівної довідки про його навчання в МПТУ-64 м. Рудного підтверджується змістом його трудової книжки. Вперше трудова книжка була заведена 19.05.1986 року і в записі під номером один зазначено період навчання в МПТУ-64 м. Рудного, який було внесено на підставі диплому. При оформленні документів в профтехучилищі були допущені помилки в написанні прізвища заявника, а саме прізвище помилково було вказано з м`яким знаком в наказі про прийом на навчання та рішенні кваліфікаційної комісії, і можливості їх виправити немає. Неможливість уточнення відомостей щодо заявника, зазначених в архівній довідці, позбавляє його можливості підтвердити період навчання для зарахування в стаж роботи для призначення пенсії.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудових стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, зазначених в постанові №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в тому числі якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі - трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно дост.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв`язку з втратою годувальника та інших випадках, передбачених Законом.

Від встановлення факту належності заявнику архівної довідки, що підтверджує період його навчання, залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до пенсійного фонду для отримання пенсії за віком. Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права заявником на збільшення пенсії за віком, отже такий факт породжує юридичні наслідки. У зв`язку з викладеним заявник просив ухвалити рішення, яким встановити, що архівна довідка від 07.04.2021 року №Г-2, видана філіалом КГУ «Державний архів Кустанайської області Рудненським міським державним архівом, на підтвердження періоду навчання з 01.09.1977 року по 30.07.1980 року в міському професійно-технічному училищі №64, належить ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги викладені у заяві підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, заперечень, клопотань на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні судом було досліджено наступні матеріали справи: копію паспорта заявника, копію рішення про відмову у призначенні пенсії, копію архівної довідки та копію трудової книжки.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України Серії НОМЕР_1 , виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 04.12.1998 року прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_5 » на російській мові зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с.4-5).

З архівної довідки виданої 07.04.2021 вбачається, що прізвище заявника на російській мові зазначено як « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » одночасно (а.с.7).

Згідно трудової книжки Серії НОМЕР_2 , яка заповнена 19.05.1986 року на російській мові на прізвище ім`я по батькові « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-10). З копії трудової книжки вбачається, що заявник ОСОБА_1 навчався у МПТУ-64 м.Рудного з 01.09.1977 по 15.07.1980, про що є відповідний запис.

Рішенням № 72 від 22.06.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії (а.с.6). Щодо посилання позивача на той факт, що в рішенні про відмову у призначенні пенсії управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області також було вказано, що період навчання не може бути зарахований до страхового стажу, так як «в довідці про навчання зазначено прізвище ОСОБА_4 , що не відповідає даним паспорту. У рішенні було помилкового вказано його прізвище згідно довідки ОСОБА_4 , дійсно у вказаній архівній довідці (а.с.7) відсутнє зазначення прізвища помилково « ОСОБА_4 », але у зазначеному документі прізвище заявника на російській мові зазначено як « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » одночасно, що і було підставою для винесення рішення про відмову у призначенні пенсії управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

У зв`язку з тим, що у архівній довідці виданій 07.04.2021 прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » одночасно, а в паспорті заявника зазначено прізвище як « ОСОБА_5 », виникла неузгодженість між документами, що посвідчує особу заявниці та його архівною довідкою, трудовою книжкою. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для подальшого оформлення документів, останній був вимушений звернутися до суду, так як в позасудовому порядку встановити даний факт неможливо.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: архівна довідка видана 07.04.2021 на російській мові «Газизьянову» та «Газизянов» одночасно, дійсно належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та неузгодженість, яка виникла між документами у написанні прізвища заявника, не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та може перешкоджати в подальшому для оформлення ним документів та права отримання пенсії.

Таким чином, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа заявнику є оформлення документів в подальшому.

При цьому суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 81, 263, 264, 265, 268, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності архівної довідки від 07.04.2021 року №Г-2, виданої філіалом КГУ «Державний архів Кустанайської області Рудненським міським державним архівом, на підтвердження періоду навчання з 01.09.1977 року по 30.07.1980 року в міському професійно-технічному училищі №64, належить ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Т.В. Нестеренко