Провадження номер 2-о/756/102/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання- Гаврилко Д.О.

за участю заявниці - ОСОБА_1

свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, спільного проживання на час його смерті,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій після уточнення позовних вимог в редакції від 05 квітня 2023 року, просить суд: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу; встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника (спільного проживання з годувальником) на момент його смерті.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 29 грудня 1999 року між нею та ОСОБА_6 , укладено шлюб, який рішенням суду від 13 грудня 2010 року було визнано недійсним. 28 листопада 2011 року шлюб укладено повторно. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. Заявник стверджує, що на момент смерті ОСОБА_6 , проживала разом з ним однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

09 листопада 2022 року заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зі заявою № 17452 про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. У відповідь отримала рішення про відмову за причини відсутності документів, які б підтверджували факт перебування на утриманні померлого годувальника (спільного проживання з годувальником).

Заявник не має можливості в позасудовому порядку підтвердити факт спільного проживання та перебування на утриманні чоловіка з метою переведення її на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року матеріали заяви ОСОБА_1 передано до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року заяву залишено без руху.

10 лютого 2023 року заявник ОСОБА_1 надала заяву про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім?єю без шлюбу в новій редакції.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року відкрито провадження по справі.

05 квітня 2023 року заявник подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу; встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника (спільного проживання з годувальником) на момент його смерті.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року за заявою ОСОБА_1 вимоги в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 13 грудня 2010 року по 28 грудня 2011 року залишено без розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року залучено до справи в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Присутня у судовому засіданні 17 травня 2023 року заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що проживала разом з чоловіком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , проте була зареєстрована за іншою адресою.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні, пояснила суду, що проживає в одному будинку зі заявницею, та підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом з чоловіком ОСОБА_6 до його смерті тривалий час за адресою: АДРЕСА_1 .

Присутня у судовому засіданні 17 травня 2023 року свідок ОСОБА_3 , пояснила суду, що також являється сусідкою заявниці, та підтверджує той факт, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_6 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином, що доводиться зворотними поштовими повідомленнями. Заяв та клопотань про відкладення суду не надано.

Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29 грудня 1999 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2567 (а.с. 10).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року вищевказаний шлюб визнано недійсним (а.с. 14).

28 грудня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 повторно зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2050, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02 червня 2017 року (а.с. 68).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22 листопада 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку з тим, що не надано документів, які б підтверджували факт перебування на утриманні померлого годувальника (спільного проживання з годувальником) на момент його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Заявницею не надано суду доказів щодо розміру отриманого доходу нею та її померлим чоловіком, у зв`язку з чим, факт перебування на утриманні встановити не представляється можливим.

Разом з тим судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 до часу його смерті, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується показаннями свідків, а також іншими зібраними у справі доказами, незважаючи на те, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проаналізувавши дані, що містяться в матеріалах справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи те, що заінтересованою особою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, саме з причин того, що не надано документів щодо спільності проживання заявниці та померлого ОСОБА_6 , суд вважає, що встановлення саме цього факту має значення для подальшого оформлення нею пенсії по втраті годувальника.

Факт сумісного проживання (який встановлює суд цим рішенням) та перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Перебування фізичної особи на утриманні померлого може бути встановлена заінтересованою особою на підставі аналізу поданих заявником документів.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлення факту спільного проживання з померлим чоловіком надає заявниці можливість у випадку подання заінтересованій особі Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві документів, визначених чинним законодавством, для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 263-265, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_6 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 травня 2023 року.

Суддя Шролик І.С.