Справа №592/2244/23
Провадження № 2/591/320/23
У Х В А Л А

29 травня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу №592/2244/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Лисенко Анна Іванівна про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває зазначена справа. Позивач просить визнати недійсним заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Лисенко Анною Іванівною 17 серпня 2022 року за р№ 16, який залишив померлий ОСОБА_4 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.02.2023 цивільну справу передано на розгляд Зарічного районного суду м.Суми.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 06.04.2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 08.05.2023 року.

Представник позивача у судовому засіданні заявив клопотання про направлення цивільної справи за підсудністю до Ковпаківського районного суду м.Суми, оскільки спадкове майно, а саме квартира за адресою : АДРЕСА_1 , розташована на території, підсудній цьому суду.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив не подав, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Лисенко А.І. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, клопотання та заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа непідсудна Зарічному районному суду м.Суми, виходячи з наступного.

Для визначення підсудності спору суду необхідно з`ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

За загальними правилами підсудності справ позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебуванням, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця або, якщо це місце невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України (ст.ст. 1216-1218, 1221, 1223, 1241 ЦК України).

Таким чином, право на спадкування є не абстрактним, а цілком конкретним і невіддільне від предмету спадкування (спадкової маси, спадкового майна). Таким же конкретним є і питання визнання заповіту недійсним, оскільки, його кінцевими метою і результатом є реалізація (захист) права спадкоємців за законом на спадкування певного майна (частки в ньому), а відтак, набуття в порядку спадкування у власність майна чи унеможливлення такого.

Більш того, згідно із абз. 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК України немає відповідного правила.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року визначено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Зі змісту уточнених позовних вимог (а.с. 40-43), копії спадкової справи (а.с.73), а також зі змісту оспорюваного заповіту (а.с. 64) вбачається, що до складу спадщини уходять майнові права спадкодавця на все його майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, в тому числі і квартира АДРЕСА_2 , а тому на спори, що виникають з приводу вказаного майна, розповсюджується правило виключної підсудності.

Крім того, з довідки з місця проживання померлого спадкодавця вбачається, що він на момент смерті був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , а отже, відповідно до вимог передбачених ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відтак, суд вважає, що наявні підстави вважати, що спір виник саме з приводу нерухомого майна, тому у даному випадку наявні підстави застосовувати правила виключної підсудності передбачені ч.1 ст.30 ЦПК України.

Враховуючи, встановлення у судовому засіданні факту знаходження спадкового майна та місця відкриття спадщини на території, яка підсудна Ковпаківському районному суду м. Суми, а не Зарічному районному суду м. Суми, до якого направлено позов, наявні підстави для передачі справи за підсудністю.

Керуючись ст. ст. 31, 187, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Передати цивільну справу №592/2244/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Лисенко Анна Іванівна про визнання заповіту недійсним до Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду за підсудністю.

Після спливу строку на апеляційне оскарження копію ухвали разом з матеріалами справи направити до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Направити копію ухвали особам які беруть участь у розгляді справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали воготовлено 29.05.2023.

Суддя О.О. Ніколаєнко