головуючий у суді І інстанції Романишена І.П.
провадження № 22-ц/824/6044/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.С.,

за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Алієва Валерія Валерійовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області та Військово-медичного управління Служби Безпеки України про скасування акта спеціального розслідування та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з указаним позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд:

визнати порушення Головним управлінням Держпраці у Київській області (надалі по тексту - ГУ Держпраці у Київській області) в особі голови комісії Бойка В.В. прав членів сім`ї померлої ОСОБА_2 при проведенні спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25 листопада 2020 року з лікарем Військово-медичного управління Служби Безпеки України (надалі по тексту - ВМУ СБУ) ОСОБА_2 , яке було проведене комісією у складі співробітників ГУ Держпраці у Київській області та ВМУ СБУ та оформлене актом спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25 листопада 2020 року (форма Н-1/НП) від 25 січня 2021 року, затвердженим начальником ГУ Держпраці у Київській області 27 січня 2021 року,

визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25 листопада 2020 року з лікарем ВМУ СБУ ОСОБА_2 (форма Н-1/НП) від 25 січня 2021 року, яке було проведене комісією у складі співробітників ГУ Держпраці у Київській області та ВМУ СБУ та затвердженим начальником ГУ Держпраці у Київській області 27 січня 2021 року без врахування обставин інфікування померлої та ознайомлення з ними всіх членів комісії до голосування,

зобов`язати ГУ Держпраці у Київській області призначити повторне розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25 листопада 2020 року відповідно до Постанови Кабінету України від 05 січня 2021 року №1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дружина позивача ОСОБА_2 працювала лікарем-невропатологом у ВМУ СБУ та в період пандемії виконувала службові обов`язки за місцем роботи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла у реанімаційному відділенні Центрального госпіталю ВМУ СБУ.

Згідно з довідки про причини смерті від 09 грудня 2020 року, причиною смерті ОСОБА_2 є СOVID-19, двобічна пневмонія, гостра легенево-серцева недостатність.

Головою та членами спеціальної комісії були порушені вимоги пунктів 141-4, 141-7 Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 05 січня 2021 року, оскільки члени сім`ї померлої на жодне засідання комісії запрошені не були, про дату, місце й час засідання належним чином повідомлені не були, тому були позбавлені законної можливості надати під час засідання необхідні пояснення та документи, які могли суттєво вплинути на результати голосування членів комісії, в тому числі про обставини інфікування померлої.

Членами комісії фальсифіковані матеріали розслідування та неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильності висновків, які викладені в Акті спеціального розслідування гострого професійного захворювання за формою Н-1/НП від 25 січня 2021 року.

Не всі члени комісії були повідомлені про контакти лікаря з хворим пацієнтом ОСОБА_3 та не мали змоги дати свою оцінку вказаним обставинам при голосуванні.

Таким чином були порушені права членів сім`ї лікаря ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в ході розгляду справи судом не було встановлено суттєвих порушень порядку проведення розслідування гострого професійного захворювання, які могли б вплинути на висновок зроблений комісією, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи містять письмове запрошення до співпраці від 11 січня 2021 року №41/3/21/351, яке було адресовано позивачу. У вказаному листі повідомлено позивача про те, що він має право ознайомлюватися з матеріалами розслідування, отримувати інформацію про хід розслідування, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, висловлювати свої пропозиції. Крім того, позивача запрошено до співпраці зі спеціальною комісією та до участі у засіданнях комісії.

Позивачем було отримано матеріали спеціального розслідування, що підтверджується розпискою від 10 лютого 2021 року у журналі №16 реєстрації осіб, що потерпіли від нещасного випадку.

Факт обізнаності позивача про роботу комісії свідчить подана позивачем заява щодо обставин інфікування лікаря ВМУ СБУ ОСОБА_2 вірусом COVID-19.

Як убачається зі змісту протоколу №3 спеціальною комісією було взято до уваги повідомлення ОСОБА_1 щодо можливого інфікування ОСОБА_2 від пацієнта ОСОБА_3 з яким лікар контактувала, та досліджено дане питання в ході роботи комісії.

Судом першої інстанції не встановлено, що усупереч вимогам пункту 147-7 Порядку, голова комісії не надавав інформацію позивачу про хід проведення розслідування, чинив перешкоди для ознайомленням позивача з матеріалами розслідування.

В матеріалах справи також відсутні відомості про те, що позивач звертався до комісії із проханням ознайомити його з матеріалами розслідування, а спеціальна комісія йому в цьому відмовила.

25 січня 2021 року був складений акт розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання, що стався 25 листопада 2020 року. У вказаному акті зазначено, що комісія розмовляла з ОСОБА_1 , чоловіком померлої ОСОБА_2 , з роз`яснень питань, згідно з вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Алієв В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що жодного інформування про зустріч комісії 19 січня 2021 року позивачу не надходило, на засіданні комісії 19 січня 2021 року позивач не був, ні очно, ні дистанційно. Голова комісії ОСОБА_4 вдався до фальсифікації протоколу засідання комісії №2 від 19 січня 2021 року, неправдиво вказавши позивача, як присутнього з записом «у телефонному режимі».

Позивач був позбавлений можливості сповістити членів комісії про обставини інфікування його дружини від пацієнта ОСОБА_5 , оскільки не був сповіщеним про дату і час проведення засідання.

Позивач вказує, що був вимушений викласти обставини у письмових заявах до керівництва ГУ Держпраці в Київській області та ВМУ СБУ 25 січня 2021 року, тобто члени комісії не мали змоги ознайомитись з викладеними в заявах обставинами до голосування, дослідити їх, що вплинуло на результати голосування.

Акт було затверджено без детального розгляду обставин інфікування лікаря від пацієнта ОСОБА_3 .

Позивачем було отримано матеріали спеціального розслідування, що підтверджується розпискою від 10 лютого 2021 року, через два тижні після закінчення роботи комісії та затвердження Акту за формою Н-1/НП від 25 січня 2021 року, тобто тоді, коли позивач уже не міг скористатись своїм правом, наданим законом. Якби позивач виклав відомі йому обставини інфікування лікаря ОСОБА_2 в присутності всіх членів комісії, це могло б суттєво вплинути на результати голосування.

Маючи всі засоби комунікацій позивача (телефон, електронну пошту, поштову адресу), відповідач ГУ Держпраці у Київській області не сповістив позивача ні про дату, ні про місце, ні про сам факт засідання комісії, хоча таких засідань, судячи по протоколам, було три.

Позивач мав намір бути присутнім на засіданнях комісії, спілкуватись з її членами, надати відомості, що допомогли б об`єктивно розслідувати обставини нещасного випадку, однак був позбавлений цієї можливості, бо не був сповіщений.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 2 Постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.?

Згідно з абзацу 4 частини 2 Постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N № «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Однак, колегія апеляційного суду вважає, що оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає з огляду на те, що відмовляючи у задоволенні позову, обставини на які посилався позивач, судом першої інстанції не встановлювалися.

Одним з основних аспектів обґрунтованості рішення суду згідно з практики Європейського суду є необхідність продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Така позиція наведена у рішенні у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України», з них випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1,3 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, під час ухвалення якого, колегія апеляційного суду вирішуватиме такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 був чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 працювала лікарем невропатологом у ВМУ СБУ з 23 вересня 1999 року, у тому числі лікарем неврологічного відділення Центрального госпіталю ВМУ СБУ з 10 серпня 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Зі змісту довідки про причини смерті від 09 грудня 2020 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_2 є СOVID-19, двобічна пневмонія, гостра легенево-серцева недостатність.

Згідно з записом у трудовій книжці, 08 грудня 2020 року припинено дію безстрокового трудового договору у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» та частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

За змістом пункту 6 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 498 ( в редакції постанови КМУ №1 від 05 січня 2021 року) (надалі по тексту - Порядок № 498), факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 та оформлюється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою.

Зі змісту пункту 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (надалі по тексту - Порядок № 337), гостре професійне захворювання - захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання).

Пунктом 52 Порядку № 337 визначені обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання визнаються пов`язаними з виробництвом, до яких, зокрема, належить однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я.

Процедура розслідування випадків смерті саме медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 передбачена окремим розділом Порядку, а саме пунктами 141-1 - 141-14.

Відповідно до пункту 141-1 Порядку №337, розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (надалі по тексту - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник.

Керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надалі по тексту - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з додатком 2 у паперовій формі: територіальному органу Держпраці; робочому органу Фонду; уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення).

Комісія утворюється у складі голови та членів комісії наказом керівника закладу охорони здоров`я не пізніше наступного робочого дня з дня надсилання повідомлення про настання нещасного випадку.

До складу комісії входять представники закладу охорони здоров`я: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку керівником закладу охорони здоров`я покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії); посадова особа, відповідальна за організацію лікувального процесу; представник кадрової служби; представник фінансово-економічної служби; представник юридичної служби; представник первинної організації профспілки, представником якої був медичний працівник, що помер внаслідок інфікування (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці) (пункт 141-2 Порядку №337).

Відповідно до пунктів 141-3-141-8 Порядку №337, розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією протягом п`яти робочих днів з дня її утворення. У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, медичних експертиз для встановлення обставин і причин настання смерті медичного працівника строк проведення розслідування може бути продовжений до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень, але не більше ніж на 10 робочих днів.

На виконання вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, наказом ГУ Держпраці України у Київській області від 04 січня 2021 року було утворено комісію та організовано проведення спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним випадком, який стався 08 грудня 2020 року у ВМУ СБУ з лікарем-невропатологом неврологічного відділення центрального госпіталю ВМУ СБУ ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16 т. 1).

До складу комісії увійшли голова комісії ОСОБА_4 , члени комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до наданих суду протоколів №№1, 2, 3, комісія проводила свої засідання із розслідування нещасного випадку, що стався з лікарем ОСОБА_2 у ВМУ СБУ, - 13 січня 2021 року, 19 січня 2021 року, 25 січня 2021 року.

Відповідно до протоколу засідання комісії №1 від 13 січня 2021 року до порядку денного входило одне питання щодо розподілу обов`язків між членами комісії (а.с. 48-50 т. 1).

Комісія вирішила розподілити обов`язки та на голову комісії ОСОБА_4 було покладено обов`язок в тому числі здійснювати загальне керівництво роботою комісії і координацію роботи комісії.

Відповідно до пункту 141-7 Порядку №337 голова комісії зобов`язаний до першого засідання комісії листом поінформувати членів сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважених ними представників про призначення розслідування, їх права, запросити до співпраці та на засідання комісії, у подальшому надавати інформацію про хід проведення розслідування, ознайомити з матеріалами розслідування на заключному засіданні комісії.

Колегія апеляційного суду встановила, що положення пункту 141-7 Порядку №337 головою комісією ОСОБА_4 не виконано з огляду на таке.

В матеріалах справи знаходиться запрошення до співпраці у справі №41/3/21/351 від 11 січня 2021 року на ім`я позивача (а.с. 15 т. 1).

Разом з тим, вказане запрошення до співпраці направлено позивачу не головою комісії ОСОБА_4 , як того вимагає пункт 141-7 Порядку №337, а ГУ Держпраці України у Київській області за підписом заступника начальника С. Стахівського.

У вказаному запрошенні відсутня дата проведення першого засідання комісії, яке мало відбутися 13 січня 2021 року, однак вказано, що засідання комісії будуть організовуватися за попереднім узгодженням з позивачем засобами телефонного зв`язку.

Також, колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що вказане запрошення було отримане позивачем 14 січня 2021 року, вже після проведення першого засідання комісії 13 січня 2021 року, що підтверджується відбитком штампу поштового відділення (а.с. 15 зворот).

Отже, голова комісії ОСОБА_4 до першого засідання комісії, яке відбулося 13 січня 2021 року, не поінформував позивача, як члена сім`ї померлого лікаря ОСОБА_2 , листом про призначення розслідування, його права, не запросив до співпраці та на засідання комісії.

Докази про те, що голова комісії ОСОБА_4 повідомляв (в тому числі і в телефонному режимі) позивача про засідання комісії, яке відбулося 13 січня 2021 року, - в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пункту 141-4 Порядку №337 члени сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважені ними особи не можуть входити до складу комісії, але мають право отримувати від комісії інформацію про хід проведення розслідування, ознайомлюватися з матеріалами розслідування, отримувати витяги та копії з них, вносити пропозиції, подавати документи щодо випадку смерті медичного працівника, надавати відповідні пояснення, бути присутніми на засіданні комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, наступне засіданні комісії відбулося 19 січня 2021 року.

Докази про того, що голова комісії ОСОБА_4 повідомив позивача (в тому числі в телефонному режимі), як члена сім`ї померлого лікаря ОСОБА_2 , що засідання комісії відбудеться 19 січня 2021 року, - відсутні.

Відповідно до протоколу засідання комісії №2 від 19 січня 2021 року порядок денний відсутній.

У протоколі зазначено, що голова комісії ОСОБА_4 та члени комісії 19 січня 2021 року провели зустріч в телефонному режимі з позивачем, чоловіком потерпілої ОСОБА_2 , роз`яснили йому права, передбачені Порядком №337.

На підтвердження вказаних обставин відповідачами не надано жодних доказів.

Однак, відповідач ВМУ СБУ у відзиві на позовну заяву вказує, що у позовній заяві позивач підтвердив факт інформування його у телефонному режимі про таку зустріч (засідання) та про зміст складеного протоколу зустрічі (засідання) членів комісії від 19 січня 2021 року. На виконання рішення комісії від 19 січня 2021 року позивач отримав від відповідача ВМУ СБУ копії матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку, що підтверджується його розпискою від 10 лютого 2021 року та підписом 05 лютого 2021 року у журналі №16 реєстрації осіб, що потерпіли від нещасного випадку (гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві ВМУ СБУ (порядковий номер запису про нещасний випадок №1 від 25 листопада 2020 року) (а.с. 100-106 т. 1).

Позивач заперечує факт присутності на засіданні комісії 19 січня 2021 року в телефонному режимі.

Дослідивши вказані обставини, колегія апеляційного суду встановила, що за наслідками засідання комісії 19 січня 2021 року ніяких рішень, в тому числі надати позивачу копії матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку, - не ухвалювалося.

Копію протоколу засідання комісії №2 від 19 січня 2021 року та копії матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку позивачем отримано у лютому 2021 року, тобто вже після завершення розслідування та складення комісією Акту за формою Н-1/НП від 25 січня 2021 року, про що ним і зазначено у позовній заяві (а.с. 67-68 т. 1).

З огляду на встановлене, колегія апеляційного суду вважає, що відповідачем ГУ Держпраці у Київській області при проведенні спеціального розслідування нещасного випадку не дотримані вимоги пункту 141-4 Порядку №337, а саме: позивач, як член сім`ї померлого лікаря ОСОБА_2 , не був повідомлений про засідання комісії, що відбулося 19 січня 2021 року, та не отримував від комісії інформацію про хід проведення розслідування до його завершення та складення Акту за формою Н-1/НП від 25 січня 2021 року.

У зв`язку з тим, що позивач не був повідомлений про засідання комісії, що відбулося 19 січня 2021 року, він був позбавлений права бути присутнім на її засіданні, ознайомлюватися з матеріалами розслідування, отримувати витяги та копії з них, вносити пропозиції, подавати документи щодо випадку смерті медичного працівника, надавати відповідні пояснення, - до завершення спеціального розслідування нещасного випадку та складення Акту за формою Н-1/НП від 25 січня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, заключне засіданні комісії відбулося 25 січня 2021 року.

На засіданні комісії 25 січня 2021 року, спеціальна комісія більшістю голосів визнала випадок гострого професійного захворювання лікаря ОСОБА_2 , не пов`язаним з виробництвом, та було прийнято рішення завершити роботу спеціальної комісії, та скласти акт за формою Н-1/НП.

25 січня 2021 року був складений акт розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання, аварії, що стався 25 листопада 2020 року.

Згідно з висновку комісії гостре професійне захворювання на COVID-19 лікаря ОСОБА_2 визнано не пов`язаним з виробництвом, обставини, за яких виникло захворювання, не підпадають під дію пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337.

За результатами роботи спеціальної комісії було встановлено, що захворювання на СOVID-19 лікаря ОСОБА_2 сталося не за місцем роботи та обставини, що сприяли зараженню не встановлені, людина, яка була джерелом інфікування не встановлена.

У вказаному акті зазначено, що комісія розмовляла з ОСОБА_1 , чоловіком померлої ОСОБА_2 , з роз`яснень питань, згідно з вимог чинного законодавства.

Колегія апеляційного суду встановила, що положення пункту 141-7 Порядку №337 головою комісією ОСОБА_4 не виконано з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що голова комісії ОСОБА_4 повідомив позивача про заключне засідання комісії, що мало відбутися 25 січня 2021 року.

Також, відсутні докази про те, що голова комісії ОСОБА_4 ознайомив позивача з матеріалами розслідування на заключному засіданні комісії, як це передбачено положеннями пункту 141-7 Порядку №337.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, позивач 25 січня 2021 року звернувся до начальника ВМС СБУ з заявою щодо обставин інфікування лікаря ВМУ СБУ ОСОБА_2 вірусом COVID-19 від 25 січня 2021 року, яка зареєстрована 25 січня 2021 року за №Ч-7.

У заяві позивач посилається на такі обставини: як проведення лікарем ВМУ СБУ ОСОБА_2 з 17 по 20 листопада 2020 року обстеження та огляд пацієнта військослужбовця СБУ ОСОБА_3 , про відкриття йому лікарняного 23 листопада 2020 року, про позитивний ПЛР тест останнього (а.с. 24 т. 1).

Разом з тим, як вбачається з опису матеріалів спеціального розслідування звернення позивача в матеріалах спеціального розслідування - відсутнє (а.с. 29 т. 1).

Крім цього, як вбачається зі змісту протоколу засідання комісії №3 від 25 січня 2021 року ОСОБА_1 в ході особистої розмови з членом спеціальної комісії ОСОБА_10 надав інформацію щодо можливості інфікування ОСОБА_2 від ОСОБА_3 з яким вона контактувала.

В протоколі не вказано яку конкретно інформацію було повідомлено позивачем. Дане питання було досліджено в ході роботи комісії з посиланням на висновки доповідної записки лікаря-епідеміолога Державної санітарно-епідеміологічної служби СБУ НОМЕР_3 від 25 січня 2021 року.

Комісія досліджувала доповідну записку заступника начальника відділу санітарно-епідеміологічного нагляду ВМУ від 25 січня 2021 року щодо перевірки обставин, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 25 січня 2021 року (а.с. 40 т. 1).

Однак, доповідна записка висновків щодо наявності/відсутності обставин про відкриття військослужбовцю СБУ ОСОБА_3 лікарняного 23 листопада 2020 року та про позитивний ПЛР тесту останнього, - не містить.

Отже, колегія апеляційного суду вважає, що членам комісії не було відомо про обставини інфікування ОСОБА_2 від пацієнта ОСОБА_3 наведені у заяві позивача від 25 січня 2021 року за №Ч-7 та повідомлені в ході особистої розмови з членом спеціальної комісії ОСОБА_10 .

Підсумовуючи, колегія апеляційного суду встановила, що позивач, як член сім`ї померлого лікаря ОСОБА_2 , не був повідомлений про дату, час засідань, не був запрошений на жодне засідання комісії, копії матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку позивачем отримано після завершення розслідування.

З огляду на встановлене, колегія апеляційного суду вважає, що у зв`язку з неналежним інформуванням про хід спеціального розслідування позивач, як член сім`ї померлого лікаря ОСОБА_2 був позбавленний можливості надати, в тому числі і під час засідань комісії, необхідні пояснення та документи, в тому числі про обставини інфікування померлої, які могли вплинути на результати голосування членів комісії, а членам комісії не було відомо про обставини інфікування ОСОБА_2 від пацієнта ОСОБА_3 , що наведені у заяві позивача від 25 січня 2021 року за №Ч-7.

Серед багатьох складових (принципів) верховенства права є право бути почутим. Безпосередньо право бути почутим, або право бути вислуханим, ілюструє наявність прямого, а не опосередкованого зв`язку особи з органом державної влади, який уповноважений приймати рішення, що можуть стосуватись або стосуються її прав.

Реалізація цього права демонструє сучасне бачення статусу органів державної влади, не як «закритих» корпоративних структур, а як органів, відкритих для комунікації. Але для того, щоб право бути почутим було дієвим та ефективним, орган державної влади повинен створити низку умов та дотримуватись відповідних принципів у своїй діяльності.

Однією з таких умов є доступність для особи як самих органів, так і їхніх працівників. Доступність передбачає, серед іншого, поінформованість особи про свої можливості, про час і місце роботи відповідних органів, про питання, які ці органи розглядають чи вирішують, порядок вирішення, необхідні для розгляду питання документи, доступ до інформації, яка наявної у цих органів.

Вказаний принцип при проведенні спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним випадком, який стався 08 грудня 2020 року у ВМУ СБУ з лікарем ВМУ СБУ ОСОБА_2 , - дотриманий не був.

А порушення вимог пунктів 141-4, 141-7 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, які могли б вплинути на висновок комісії, - доведено позивачем в ході розгляду справи.

З огляду на встановлене, колегія апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення позову, визнання дії голови комісії з спеціального розслідування гострого професійного захворювання ОСОБА_4 щодо порушення прав членів сім`ї померлої ОСОБА_2 - неправомірними, та наявність підстав для скасування акту від 25 січня 2021 року за формою Н-1/НП про проведення спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25 листопада 2020 року з лікарем ВМУ СБУ ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ Держпраці у Київській області призначити повторне розслідування гострого професійного захворювання, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Положення Порядку № 337 дають підстави дійти висновку, що вимоги про визнання гострого професійного захворювання таким, що пов`язане з виробництвом, відноситься до компетенції комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання.

Спеціальна комісія встановлює факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання з виробництвом, тобто спеціальна комісія є спеціальним суб`єктом щодо встановлення вказаного факту, рішення якого може бути оскаржено до суду.

Суд не може перебирати на себе функції уповноваженої спеціальної комісії і робити висновки про те, чи відноситься гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком до такого, що пов`язане з виробництвом, а тим більше зобов`язувати відповідача ГУ Держпраці у Київській області провести розслідування.

Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 21 травня 2020 року у справі №186/1053/17 (провадження № 61-45421св18), від 18 березня 2020 року у справі № 235/3755/17 (провадження № 61-37170св18), від 26 січня 2022 року у справі № 227/2477/20 (провадження № 61-15810св21), від 08 червня 2022 року у справі № 604/290/19 (провадження № 61-18558св21).

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія апеляційного суду звертає увагу, що відповідно до пункту 10 Порядку № 337, гострі професійні захворювання, що призвели до тяжких чи смертельних наслідків, підлягають обов`язковому спеціальному розслідуванню, тому слід вважати, що скасування акту за формою Н-1/НП має своїм наслідком проведення комісією повторного спеціального розслідування.

Щодо судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн, тобто по 454 грн з кожного.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Алієва Валерія Валерійовича задовольнити частково

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області та Військово-медичного управління СБ України про скасування акта спеціального розслідування та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати дії голови комісії з спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталося ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 щодо порушення прав членів сім`ї померлої ОСОБА_2 - неправомірними.

Скасувати акт від 25 січня 2021 року за формою Н-1/НП про проведення спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25 листопада 2020 року з лікарем Військово-медичного управління Служби безпеки України ОСОБА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Київській області та Військово-медичного управління СБ України на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн, тобто по 454 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 21 липня 2023 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська