Справа № 541/1461/23
Номер провадження 2-др/541/13/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(додаткове)

08 вересня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участю представника відповідача адвоката Долженко О.М., представника позивачки адвоката Данильчука С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, -

В с т а н о в и в:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 серпня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей було відмовлено.

30.08.2023 року представник відповідача адвокат Долженко О.М. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по зазначеній справі, в якій просила вирішити питання щодо судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Представником позивачки адвокатом Данильчуком С.Г. подано заперечення на заяву відповідача про винесення додаткового рішення, в якому зазначив, що відповідачем не наведено поважності причин неподання доказів до закінчення судових дебатів. Усі документи, надані представником відповідача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, окрім акту приймання виконаних послуг вже були підписані між сторонами та могли бути надані судові до закінчення судових дебатів, проте надані не були. При цьому, представником Відповідача не вказані поважні причини, з яких ці докази (що знову ж таки, існували станом на день проведення останнього судового засідання) не були подані до суду. Крім того, відповідачем не надані докази відправлення копії Заяви про винесення додаткового рішення на поштову адресу Позивача. Представником Відповідача до заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу доданий фіскальний чек про направлення рекомендованого листа ОСОБА_2 , однак зміст вказаного відправлення невідомий. Представником Відповідача не додано до заяви бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням поштового зв`язку. За відсутності опису вкладення встановити факт направлення саме заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи згідно лише чеку, датованого 30.08.2023 р., неможливо. Крім того, відповідачем не доведено узгодження в договорі суми гонорару у передбаченому законом порядку, що виключає можливість стягнення заявлених Відповідачем витрат. Зазначив, що, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому "договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Таким чином, відсутня об`єктивна можливість пересвідчитися про наявність домовленості між ОСОБА_3 та адвокатом Долженко О.М. щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару за надання правничої (правової) допомоги. Крім того, розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у даній справі є значно завищеним з огляду на наступне: даний спір для кваліфікованого юриста є типовим спором незначної складності; дії по наданню правничої допомоги не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зустріч з клієнтом, консультація Клієнта з виниклого питання (п. 1 розрахунку), вивчення документів по справі, наданих клієнтом та матеріалів судової справи (п. 2), знов таки, консультація, роз`яснення клієнту норм права та судової практики по справі (п. 4), чергові, консультації клієнта за результатами судових засідань (п. 11), згідно висновку, викладеного у постанові КЦС ВС від 17.01.2022 у справі № 756/8241/20 (№5 в ЄДРСР 102562311) з якої вбачається, що ознайомлення адвоката з матеріалами справи, його зустріч із клієнтом, погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер та за своєю природою не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, тому такі витрати не підлягають відшкодуванню. При цьому аналіз документів безпосередньо входить в розумовий процес складання процесуальних заяв та має охоплюватися оплатою за вказану дію. Представником Відповідача адвокатом Долженко О.М. враховано у розрахунку «вивчення судової практики по питанню Клієнта (п.3), однак, жодного посилання на вказані судові акти складені адвокатом документи не містять. Складання клопотання про витребування доказів - даних про власників банківських карток (п. 8) та клопотання про долучення доказів та виклик свідка оформлені в одному документі, на складання якого було витрачено 2 години часу, що є значно завищеним. У розрахунку вартості послуг адвоката від 26.06.2023 р. послуги, які безпосередньо не пов`язані з розглядом справи, тобто їх виконання для розгляду спору не було обов`язковим та необхідним. До таких послуг, зокрема належать: зустріч з клієнтом, консультація Клієнта з виниклого питання (п. 1), вивчення документів по справі наданих клієнтом та матеріалів судової справи (п. 2), консультація, роз`яснення клієнту норм права та судової практики по справі (п.4), складання запиту до Миргородського РВ ГУНПУ (п.7), консультації клієнта за результатами судових засідань (п. 11), роз`яснення рішення суду клієнту та порядку його оскарження (п. 12). Тому, ці витрати не входять до складу судових витрат, які підлягають розподілу, та не можуть бути покладені на Позивача. Крім того, договором не встановлено та не обґрунтовано представником Відповідача різна вартість однієї години праці за виконання різних послуг. Крім того, участь адвоката в судових засіданнях (п. 10) не відповідає дійсній тривалості їх проведення, а саме 01.06.2023р. - засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, 15.06.2023 р. - засідання тривало орієнтовно 10 хвилин, 19.07.2023р. - засідання відкладено через клопотання представника Відповідача, 14.08.2023р. - засідання тривало 1 год. 15 хвилин, 25.08.2023р. - засідання тривало 7 хвилин. Таким чином, загальний час судових засідань складає трохи більше ніж 1,5 години, а не 4 години, як зазначає представник Відповідача. Зазначив, що також необхідно враховувати матеріальне становище кожної сторони у справі. Отже, Відповідач, користуючись своїм правом, визначеним ч. 5 ст.137 ЦПК України, просить суд зменшити розмір витрат Позивача на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, документи додані до заяви про винесення додаткового рішення є неналежними та не можуть бути прийняті судом до розгляду, оскільки до відзиву на позовну заяву адвокатом Долженко О.М. було додано ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВІ № 1144775 від 19.05.2023 р. Згідно вказаного ордеру, правнича допомога ОСОБА_3 надавалась на підставі договору №б/н від 19.05.2023 р. При цьому, до матеріалів справи надано договір про надання правничої допомоги від 26.06.2023 р. Також за квитанцією від 26.06.2023 р. Відповідач сплатив адвокату гонорар згідно договору від 26.06.2023 р. Таким чином, усі послуги, які були надані представником адвоката у справі №541/1461/23 були надані на підставі договору №б/н від 19.05.2023 р., який відсутній в матеріалах справи. Інших доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ні Відповідач, ні представник не надали, тому вважає названі докази неналежними. Просив відмовити Відповідачу у стягненні витрат, понесених ним на правничу допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Долженко О.М. свою заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник позивачки адвокат Данильчук С.Г. просив відмовити у задоволені заяви представника відповідача щодо стягнення витрат, понесених ним на правничу допомогу, з підстав, зазначених у запереченні на заяву про винесення додаткового рішення. В разі якщо суд прийде до висновку про задоволення цих вимог просив зменшити їх розмір, оскільки стороною відповідача він завищений.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши подану заяву та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1. ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 серпня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей було відмовлено.

30.08.2023 року представник відповідача адвокат Долженко О.М. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по зазначеній справі, в якій просила вирішити питання щодо судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Такі витрати стягуються у порядку визначеному ст.ст.137,141 ЦПК України.

Згідно з ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано два договори від 19.05.2023р. та 26.06.2023р, укладені між ОСОБА_3 та адвокатом Долженко О.М., відповідно до яких предметом вказаних договорів є надання адвокатом правової допомоги клієнту, пов`язаних з розглядом справи за позовом до клієнта про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Таким чином, суд вважає доведеним, що адвокатом Долженко О.М. надавалась правова допомога саме в даній справі. Крім того, представником відповідача надано розрахунок вартості послуг адвоката, акт приймання виконаних послуг від 25.08.2023р. та копію квитанції про прийняття коштів за надання юридичних послуг на суму 20000,00 грн.

Надаючи оцінку понесеним відповідачем витратам на правничу допомогу суд зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 зазначив, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Так, представник позивача заперечував проти стягнення з позивачки витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що витрати за надання правничої допомоги були не співмірними зі складністю справи.

Суд зазначає, що предмет спору у цій справі не є складним, спірні правовідносини не потребують суттєвих правових досліджень, аналогічні правовідносини є досить поширеними у судовій практиці, складені адвокатом відзив на позовну заяву, де аналізуються виключно норми Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України, заперечення на відповідь на відзив, клопотання про виклик свідків та витребування реквізитів банківських карток та заява про стягнення судових витрат не потребували значних часових затрат, обсяг доказів є незначним. Тому суд, враховуючи викладені вище правові норми, вважає, що сума, яка заявлена до стягнення на оплату витрат на професійну правничу допомогу, є неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг адвокатом та є завищеною.

З огляду на заперечення представника позивача щодо понесених відповідачем судових витрат, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (складання та оформлення відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, клопотання про виклик свідків та витребування реквізитів банківських карток та заява про стягнення судових витрат, участі в судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 270, 430 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2023 року.

Суддя: О. М. Дністрян