Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2232/23
Провадження № 2/376/1018/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2023 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участі секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

Встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що вони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 11 серпня 2022 року складено відповідний запис № 135 та видано Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 .

Родинність позивачів з померлим підтверджується Свідоцтвами про народження Серія НОМЕР_2 та Серія ІІІ НОМЕР_3 , Свідоцтвом про шлюб (відносно ОСОБА_1 ) Серія НОМЕР_4 , виданого Щиглівською сільською радою Користишівського району Житомирської області.

З матір`ю позивачів померлий батько розірвав шлюб ще у 1991 році, про що Користишівським райвідділом РАГС Житомирської області зроблено запис в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу за № 89 та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5 .

Крім позивачів, спадкоємцем батька є ще син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (від шлюбу останнього з ОСОБА_6 ).

Мати дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка записана матір`ю дитини у Свідоцтві про народженняСерія НОМЕР_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 103 від 28.04.2015 року. Даний факт підтверджується інформацією Сквирського РАГС. Однак, офіційно отримати зазначену інформацію неможливо через конфіденційність даної інформації для позивачів, оскільки останні не є родичами померлої.

За своє життя ОСОБА_4 заповіт не складав.

Відомостей про наявність інших спадкоємців у останнього немає.

Спадщину після смерті батька позивачі прийняли шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (Спадкова справа № 701 633 74, номер реєстру 16/2023).

Однак, за умови відсутності правовстановлюючих документів (не зареєстровані в Державному земельному кадастрі та в органах БТІ), листом Державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори Старовит Сидорянська від 06.07.2023 року за № 493/02-14 позивачам було відмовлено у нотаріальномуоформленні спадщини батька з роз`ясненням порядку вирішення даного питання в судовому порядку відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Зі смертю батька позивачів відкрилась спадщина, яка складається з:

Житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами;

земельної ділянки площею 4,6206 га, призначеної для ведення товарного сільського господарства, розташованої на території Фурсівської об`єднаної територіальної громадиБілоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: 322 4085600:04:009:0023;

права на отримання суми недоотриманої пенсії в розмірі 1050,00 гривень.

Оціночна вартість майна становить:

Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами 53 714,02 грн.;

земельна ділянка площею 4,6206 га 148 396,11 грн.;

недоотримана пенсія 1050 грн.

Разом 203 160,13 грн. Відповідно 1/3 частина спадкового майна становить 203 160,13 : 3 = 67 720,043 грн.

Статтею 47 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства тому, на даний час, як вбачається з листа державного нотаріуса Сквирської районної державної нотаріальної контори видати Свідоцтво про право на спадщину на майно ОСОБА_4 за законом не є можливим.

З цих підстав та з урахуванням викладеного, звертаючись до суду з відповідною позовною заявою позивачі просять суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належали на праві приватної власності житловий будинок та земельна ділянка.

Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно для реалізації свого права на прийняття спадщини за законом.

З урахуванням викладеного позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд:

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, та належало право власності на земельну ділянку площею 4,6206 га, призначену для ведення товарного сільського господарства, розташовану на території Фурсівської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: 322 4085600:04:009:0023.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

1/3 частину житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами;

1/3 частину земельної ділянки площею 4,6206 га, призначеної для ведення товарного сільського господарства, розташованої на території Фурсівської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: 322 4085600:04:009:0023.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на отримання 1/3 частини суми недоотриманої пенсії у розмірі 1050,00 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

1/3 частину житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами;

1/3 частину земельної ділянки площею 4,6206 га, призначеної для ведення товарного сільського господарства, розташованої на території Фурсівської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: 322 4085600:04:009:0023.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на отримання 1/3 частини суми недоотриманої пенсії у розмірі 1050,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а. с. 85).

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а. с. 86).

Представник відповідача Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, свого представника до суду не направили, поважності причин неявки не повідомили.

20.11.2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_7 надійшов відзив на позов (направлено поштою 10.11.2023 року а.с. 81), в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до Сквирського районного суду Київської області позивачі об`єднали в позовних вимогах вимогу, яка розглядається в порядку окремого провадження встановлення факту належності права власності на житловий будинок, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошові кошти та позовну вимогу про визнання права власності на житловий будинок, земельну ділянку та грошові кошти, що порушує частину 4 ст. 188 ЦПК України, де зазначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, звертаючись до суду позивачі просять визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування, але жодного належного та допустимого доказу належності житлового будинку померлому матеріали справи не містить, що крім порушення положень ст. 175 ЦПК України, порушено частину 5 ст. 177 ЦПК України, де зазначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, позивачі звертаючись до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування без підтвердження доказами належності зазначеного у позові будинку на праві власності за померлим або будь якого іншого доказу який підтверджував би це право, не дотримались вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, що є достатньою підставою для відмови в задоволенні даної позовної вимоги.

Крім того, позивачі зазначають у своїй позовній заяві, що крім них, спадкоємцем ОСОБА_4 є ще син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але він не залучений до участі у справі навіть в якості третьої особи, хоча очевидним є те, що рішення у даній справі може вплинути на його права або обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Також представник відповідача зазначає, що позивачі звернулись до суду з позовною вимогою до Фурсівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва у зв`язку з тим, що державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстави відсутності реєстрації права власності на спадкове майно в Державному реєстрі речових прав та Державному земельному кадастрі.

Поряд з цим, позивачі звертаючись з позовною заявою до суду надають останньому відомості з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 322 408 56 00:04:009:0023 та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку де чітко вказано, що власником даної ділянки є саме спадкодавець ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майн, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Фурсівська сільська рада вважає, що відмова нотаріуса на видачу свідоцтва про право на спадщину є безпідставною, а позивачі мають позиватися до нотаріальної контори в порядку адміністративного судочинства, а не до Фурсівської сільської ради.

Також представник відповідача зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що Фурсівська сільська рада не визнає чи заперечує право власності на вищевказану земельну ділянку спадкодавця чи спадкоємців.

Законодавець у частині 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права.

Оспорювання суб єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі. Якщо таким органом є суд, то особа, чиє право оспорюється, може вимагати його визнання шляхом звернення із зустрічним позовом.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Тому, Фурсівська сільська рада вважає, що в частині визнання права власності на житловий будинок слід відмовити у зв`язку з тим, що позивачами не доведено право власності спадкодавця на вказаний будинок. В частині визнання права власності на земельну ділянку взагалі відсутній спір, в даній частині є підстави закрити провадження у справі відповідно до п. 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України. Таке твердження стосується і недоотриманої пенсії.

Враховуючи вищевикладена та на підставі вимог ст. ст. 43,127,178 ЦПК України представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити (а. с. 76 - 81).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 11.08.2022 року, актовий запис № 135, видано Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом у складі:

житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами;

земельної ділянки площею 4,6206 га, призначеної для ведення товарного сільського господарства, розташованої на території Фурсівської об`єднаної територіальної громадиБілоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: 322 4085600:04:009:0023, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 33 83 73 698 (а. с. 35,36), Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер Витягу НВ 0000 75 73 82 023 (а. с. 38 - 40).

права на отримання суми недоотриманої пенсії в розмірі 1050,00 гривень.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом та прийняли спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини у спосіб та строк, встановлений законодавством, проте оформити спадщину в нотаріуса позивачі не мають можливості, оскільки документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, не зареєстровані у Державному реєстрі речових прав та Державному земельному кадастрі, тому нотаріус роз`яснив їм процедуру вирішення даного питання у судовому порядку та надав лист № 493/02-14 від 06.07.2023 (а.с. 42).

Відповідно до довідки з КП КОР «Київське обласне БТІ» № БЦ1639 від 13.06.2023 станом до 01.01.2013 реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилася (а.с. 33).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Факт, про встановлення якого просять позивачі, має для них юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадкових прав.

Іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як звернутися до суду з вимогою про встановлення факту, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть, тому просять заявлену вимогу задовольнити.

З копії Довідки Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 16.01.2023 року № 19/02-35 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.26), а тому суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:009:0023 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказано, що власником майна є ОСОБА_4 , розмір частки 1/1 (а.с. 35-36, 38-40).

Тому суд відмовляє у задоволенні вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало право власності на земельну ділянку площею 4,6206 га, призначену для ведення товарного сільського господарства, розташовану на території Фурсівської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: :04:009:0023, оскільки даний факт встановленню не підлягає.

Крім позивачів, спадкоємцем ОСОБА_4 є ще його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25), від шлюбу з ОСОБА_6 .

Місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачам невідомо.

Щодо твердження представника відповідача Фурсівської сільської ради Білоцерківського району про неналежного відповідача у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

14 листопада 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 450/3887/19, провадження № 61 233 св 22 досліджував питання щодо визначення відповідачів у справі про визнання права власності в порядку спадкування та дійшов висновку, що відповідачами у справі про визнання права власності в порядку спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18, провадження № 61-4523св21, а саме предметом спору у цій справі є визнання права на спадкове майно, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів Спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а. с. 50 - 62) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або його законний представник до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За таких обставин, суд вважає, що позивачі вірно визначились з належним відповідачем у справі, що також відповідає висновкам Верховного суду викладеним вище.

Як передбачено частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Суд, на підставі викладеного, дійшов висновку, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4 шляхом подачі нотаріусу заяв про прийняття спадщини, оформити спадщину не можуть, оскільки у спадкоємців відсутні документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як звернутися до суду з даним позовом позивачі не можуть, тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 223, 247, 263-265, 268, 315, 351, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 16,321,392,1216, 1217, 1218, 1225, 1261,1268, 1269, 1270,1272,1297 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало право власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

1/3 частину житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами;

1/3 частину земельної ділянки площею 4,6206 га, призначеної для ведення товарного сільського господарства, розташованої на території Фурсівської об`єднаної територіальної громадиБілоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: :04:009:0023.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на отримання 1/3 частини суми недоотриманої пенсії у розмірі 1050,00 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

1/3 частину житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 , загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами;

1/3 частину земельної ділянки площею 4,6206 га, призначеної для ведення товарного сільського господарства, розташованої на території Фурсівської об`єднаної територіальної громади Білоцерківського району Київської області, колишня територія Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер: :04:009:0023.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на отримання 1/3 частини суми недоотриманої пенсії у розмірі 1050,00 гривень.

У решті позову відмовити.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко