ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3415/22

Провадження № 22-ц/4820/1284/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 20 квітня 2023 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2023 року.

Заслухавши доповідача, учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказувала, що 21.10.2021 року близько 20.00 години на автодорозі О 231705 між селами Печеське та Аркадієвці Хмельницький району, ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем марки "Volvo" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку с. Печеське не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 який від отриманих травм загинув на місці.

21.10.2021 року ГУНП в Хмельницькій області за даним фактом внесено відомості до ЄРДР №0000526 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30.12.2021 року постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Хмельницькій області Корольчук М.П. кримінальне провадження №0000526 від 21.10.2021 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди вантажний автомобіль "Volvo" д.н.з. НОМЕР_1 належав ОСОБА_2 , окрім цього, він на момент ДТП перебував за кермом автомобіля.

Відповідачем завдано моральну шкоду ОСОБА_1 , яка полягає в самому факті заподіяння смерті сина - ОСОБА_3 .

Внаслідок втрати сина вона страждає психологічними розладами, а також надалі зазнає пригнічення, роздратування та стресу. Неможливість змиритися з трагедією призвела до суттєвих та непоправних змін у її житті і здоров`ї, а саме позбавлення апетиту, порушення сну, дратівливості, постійної емоційної напруги. Моральна шкода також полягає у втраті спокою, дискомфорті, стресі, погіршення загального стану здоров`я, порушенні особистих життєвих та соціальних зв`язків.

З врахуванням наведеного позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 300000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1500 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн. витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду про відшкодування моральної шкоди, зменшивши розмір морального відшкодування з 150000 грн. до 30000 грн. Також просить змінити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу і замість 10000 грн. стягнути 2000 грн. На думку апелянта, суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи, не взяв до уваги всі доводи сторони відповідача. Не враховано, що за результатами кримінального провадження встановлено, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди - наїзду автопоїзда в складі спеціалізованого сідлового тягача «Volvo FH12.420» р.н. НОМЕР_1 в зчепленні з спеціалізованим напівпричепом р.н. НОМЕР_2 під його керуванням на пішохода ОСОБА_3 , діючи відповідно до вимог правил дорожнього руху України.

Потерпіла не оскаржувала постанову про закриття кримінального провадження № 0000526 і тим самим погодилася із прийнятим процесуальним рішенням. Будь-яких претензій чи побажань щодо грошової компенсації на стадії досудового розслідування потерпіла сторона не висловлювала.

Потерпілий проявив грубу необережність, рухаючись проїжджою частиною в стані алкогольного сп`яніння, тому моральна шкоду слід зменшити згідно ч. 2 ст. 1193 ЦК України з врахуванням його грубої необережності.

Прояви моральних страждань ОСОБА_1 нічим не підтверджені, звернень до лікаря для надання медичної допомоги не було.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Також суд першої інстанції не врахував, що апелянт хворіє та постійно лікується в кардіоцентрі і має дружину-інваліда.

Стягнуті витрати на правову допомогу є неспівмірними, оскільки апелянт просить зменшити розмір моральної шкоди до 30 000 грн., що становить 10 % від ціни позову, то слід зменшити і витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог - 2000 грн.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 21.10.2021 року близько 20.00 години на автодорозі О-231705 на її ділянці між селами Аркадіївці та Печеське Хмельницький району Хмельницької області, ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем марки "Volvo" д.н.з. НОМЕР_1 , в з зчепленні зі спеціалізованим напівпричепом р.н. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди.

21.10.2021 року ГУНП в Хмельницькій області за даним фактом внесено відомості до ЄРДР №0000526 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30.12.2021 року постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Хмельницькій області Корольчук М.П. кримінальне провадження №0000526 від 21.10.2021 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Вказаною постановою встановлено, що у дорожній ситуації водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти виникненню ДТП - наїзду автопоїзда в складі спеціалізованого сідлового тягача "Volvo" д.н.з. НОМЕР_1 , в зчепленні зі спеціалізованим напівпричепом р.н. НОМЕР_2 під його керуванням на пішохода ОСОБА_3 , діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху України.

Сідловий тягач "Volvo " д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп р.н. НОМЕР_2 належать ОСОБА_2 на праві власності.

Загиблий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 21.10.2021 року постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з: бабусею - ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 , дядьком - ОСОБА_5 .

Згідно відомостей про доходи отримані ОСОБА_3 в 2021 році, він отримував щомісячно виплати як особа з інвалідністю.

Згідно довідки ПрАТ "СК "Перша", по транспортній пригоді, що сталася 21.10.2021 року (страхувальник ОСОБА_2 , поліс АР-5666733 від 01.07.2021 року) здійснено страхове відшкодування в розмірі 71487,90 грн. платіжним дорученням № 761 від 18.02.2022 року, отримувач ТОВ «ЮК`Центр Автовиплат поліс».

24.11.2022 року ПрАТ "СК "Перша" здійснено на рахунок ТОВ "ЮК "Центр Автовиплат поліс" виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 , згідно страхового акту від 21.11.2022 року в сумі 31896 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як законний володілець джерела підвищеної небезпеки, незважаючи на відсутність його вини у ДТП, має відшкодувати завдану шкоду позивачці внаслідок загибелі у цьому ДТП їїсина ОСОБА_3 . З врахуванням глибини і тривалості душевних страждань позивачки, яка понесла непоправну втрату внаслідок загибелі сина, частково отримала відшкодування моральної шкоди від страхової компанії, і водночас з врахуванням грубої необережності потерпілого, виходячи з принципів розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди визначено у 150000 грн.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду і надмірність визначеного розміру відшкодування шкоди є безпідставними.

Так, згідно ч.ч. 1-2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, також від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Потерпілий дійсно діяв з грубою необережністю, рухаючись проїжджою частиною в стані алкогольного сп`яніння, проте ці обставини вже взяті до уваги судом першої інстанції при визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував усі обставини дорожньо-транспортної пригоди, відсутність вини відповідача, а також те, що загиблий, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знехтував правилами безпеки руху.

Визначений судом розмір відшкодування відповідає глибині та тривалості фізичних і душевних страждань позивачки, яка понесла непоправну втрату - загибель рідного сина, а також вимогам розумності та справедливості.

Той факт, що позивачка не заявляла про грошову компенсацію на стадії досудового розслідування, не позбавляє її права на отримання відшкодування моральної шкоди від апелянта як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Позивачка дійсно не оскаржувала постанову про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_2 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КК України і не стверджувала про наявність вини відповідача у ДТП, проте незалежно від вини на нього як володільця транспортного засобу, діяльністю якого спричинена шкода позивачці, покладається відповідальність з відшкодування цієї шкоди.

З врахуванням норм ст.ст.23, 1187, 1193 ЦК України наведені апелянтом обставини про його хворобу та інвалідність дружину-інваліда не мають істотного значення для вирішення цього спору.

Отже, з врахуванням наведеного підстави для зменшення встановленого судом розміру відшкодування завданої моральної шкоди відсутні.

Оскільки відповідачем не доведено неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення правничої допомоги пропорційно розміру задоволеної частини позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2023 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 липня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк