ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5150/22
провадження № 2/753/79/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Лужецької О.Р.

при секретарі Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, усунення перешкод у користуванні власністю

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач), в якому просила суд припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку у спільному майні - квартири АДРЕСА_1 та виплатити ОСОБА_5 з депозитного рахунку Дарницького районного суду м. Києва грошову компенсацію за 1/6 частки квартири у розмірі 443 370,17 грн. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні 5/6 частинами квартири АДРЕСА_1 , надати ключі від вхідних дверей та вселити ОСОБА_4 у квартиру. Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою та виселити.

На обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що є матір`ю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема квартира АДРЕСА_1 . Спадкоємцями майна померлого були мати та дружина ОСОБА_6 . За життя, 16.06.2015 року ОСОБА_6 склав заповіт, згідно з яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він буде мати право заповідав ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2021 року ОСОБА_4 є власником 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 . Позивач посилається на те, що спільне володіння та користування квартирою між ними є неможливим, оскільки між сторонами неприязні стосунки та сторони є фактично чужими людьми. Вважає, що припинення права власності відповідачу на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 не завдасть їй істотної шкоди, оскільки грошова компенсація за 1/6 частини квартири становить 443 370,17 грн. Даний розмір грошової компенсації дозволить відповідачу придбати у власність квартиру у м. Києві або у Київській області.

Ухвалою суду від 04.07.2022 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 04.08.2022.

У серпні 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти позову посилаючись на те, що позивачкою на сьогодні не виконана вимога частини 2 статті 365 ЦК України про внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду. Крім того, відповідачка не має іншого житла, окрім частини спірної квартири, а грошової компенсації, яку пропонує позивачка не вистачить на придбання нової квартири.

20.09.2022 представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з позивачки грошову компенсацію за 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в розмірі 348 925 грн. згідно звіту про оцінку майна станом на 09.11.2021 року.

21.09.2022 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надати інформацію щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 20.10.2022 призначено по справі судову будівельно-оціночну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою суду від 04.05.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 27.06.2023.

До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_1 подав документи, які підтверджують внесення позивачем вартості частки у спільному майні на депозитний рахунок суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позові та просив суд їх задовольнити. Крім того, додав, що спірною квартирою одноособово користується відповідач, ключі від квартири перебувають також у неї, надати дублікат позивачці вона відмовляється. Вважає, що припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2 , оскільки позивачем попередньо внесено на депозитний рахунок суду вартість її частки у майні. До того ж вона має у володінні інше житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. Посилалися на те, що у відповідачки не має у власності іншого житла, окрім спірної квартири, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.10.2022.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Позивачка ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_6 .

Відповідачка ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, зокрема квартира АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями майна померлого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

16.06.2015 року ОСОБА_6 склав заповіт, згідно з яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він буде мати право заповідав ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2021 року ОСОБА_4 є власником 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Право власності позивача та відповідача на частину спірної квартири зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із копії технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , убачається, що квартира розташована на десятому поверсі, складається з двох кімнат жилою площею 33,9 кв.м., у тому числі, перша кімната - 12,2 кв.м., друга - 21,7 кв.м., загальною площею 78,5 кв.м.

Правовою підставою заявлених ОСОБА_4 вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням права спільної часткової власності

Так, відповідно до статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Також за змістом статей 47, 48 ЖК Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Спірна квартира, яка розташована у багатоквартирному житловому будинку, не може бути поділена між співвласниками в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись, як окремі квартири.

Водночас статтею 365 ЦК України передбачено можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Спірна квартира, яка розташована у багатоквартирному житловому будинку, не може бути поділена між співвласниками в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири.

Позивач посилається на те, що спільне володіння та користування квартирою між позивачем та відповідачем не є можливим, оскільки між сторонами неприязні стосунки та сторони фактично є чужими людьми. Крім того, додала, що спірною квартирою одноособово користується відповідач, ключі від квартири перебувають також у неї, надати дублікат позивачці вона відмовляється.

Відповідні обставини стороною відповідача не спростовані.

На підтвердження вартості спірної квартири позивачем заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 .

Згідно висновку експерта від 27.04.2023 № 29077/22-42 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, проведеного судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Арабулею Н.М. ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на момент проведення експертизи - 25.04.2023 становить 3 170 559 грн.

З урахуванням часток сторін позивачу належить 65,42 кв.м. загальної площі та 28,25 кв.м. жилої площі, а відповідачу належить 13,8 кв.м. загальної площі та 5,65 кв.м. жилої площі.

Відповідно до технічного паспорту квартира складається з складається з двох кімнат жилою площею 33,9 кв.м., у тому числі, перша кімната - 12,2 кв.м., друга - 21,7 кв.м., загальною площею 78,5 кв.м.

Таким чином, належна відповідачу частка є незначною та виділити в натурі її неможливо.

Разом з тим, грошова компенсація за 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в розмірі 528 426,50 грн. внесена позивачем на депозитний рахунок суду, що підтверджується квитанціями № 0.0..2 від 22.06.2023 на суму 399 999 грн., № 0.0..2 від 22.06.2023 на суму 128 426,50 грн. та № 0.0..1 від 26.06.2023 на суму 1 грн.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача та висновків оцінювача відповідач не надав і альтернативного порядку вирішення спору не запропонував.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що припинення права відповідача на частку у спільному майні, яке є неподільним, з виплатою їй грошової компенсації вартості цієї частки в розмірі 528 426,50 грн. не завдасть їй істотної шкоди та не порушить її гарантоване Конституцією право власності, оскільки вона отримає рівноцінну грошову компенсацію втраченого майна.

Доводи ОСОБА_2 про те, що вона не має у власності іншого нерухомого майна суд оцінює критично, з огляду на те, що станом на 04.07.2022 відповідачка була власником 2/3 часток квартири АДРЕСА_2 , проте після постановлення ухвали про відкриття провадження у даній справі подарувала її ОСОБА_6 , що підтверджується договором дарування від 09.08.2022 та Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що хоча такі дії відповідачки хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 та визнати право власності на дану 1/6 частку квартири за ОСОБА_4 . Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/6 частки спірної квартири, за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок суду згідно квитанцій № 0.0..2 від 22.06.2023 на суму 399 999 грн., № 0.0..2 від 22.06.2023 на суму 128 426,50 грн. та № 0.0..1 від 26.06.2023 на суму 1 грн. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні квартирою адресою: АДРЕСА_1 , надати ключі від вхідних дверей та вселити ОСОБА_4 у квартиру адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог про виселення ОСОБА_2 із квартири, то вони не підлягають до задоволення.

Як вже зазначалось вище, особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого порушеного права у спосіб, встановлений ст. 16 ЦК України.

Позивачка звернулась до суду з позовом про захист свого права власності шляхом припинення права іншого співвласника на частку у спільному майні. Обґрунтовувала свої вимоги неможливістю користування квартирою спільно з відповідачем.

Заявляючи позовні вимоги про виселення, позивачка фактично захищає своє право власності власника 1/6 частин квартири, які вона тільки отримує за цим рішенням. Отже це право власності відповідачем на час пред`явлення позову не порушувалось, отже не підлягає захисту.

Суд відмічає, що інші наведені сторонами доводи в обґрунтування своїх вимог не спростовують наведених висновків суду.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 6 418 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку двокімнатної квартири загальною площею 78,5 кв.м., жилою площею 33,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко В.Ю. та визнати право власності на дану 1/6 частку квартири за ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок суду згідно квитанцій № 0.0..2 від 22.06.2023 на суму 399 999 грн., № 0.0..2 від 22.06.2023 на суму 128 426,50 грн. та № 0.0..1 від 26.06.2023 на суму 1 грн.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні квартирою адресою: АДРЕСА_1 , надати ключі від вхідних дверей та вселити ОСОБА_4 у квартиру адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 6 418 грн. 50 коп.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА