печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2269/22-ц
Пр. № 2-2543/24
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Сестро-Животовській А.В.,
представника позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» (далі - позивач, ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 3 504,90 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.07.2022 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 06.12.2022 року.
06.12.2022 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 06.03.2023 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 13.06.2023 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2023 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 21.09.2023 року.
21.09.2023 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначено на 18.12.2023 року.
В судове засідання 18.12.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку та електронною поштою.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Як визначено у ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки судова повістка була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідач не подав.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2020 року у справі № 757/1282/20-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а. с. 24 - 25).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.
Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.
02.07.2019 року між ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» (далі - Страховик) та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0542817 (далі - Поліс № АО/0542817), відповідно до умов якого страхувальник зобов`язувався, у разі настання страхового випадку, відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Строк дії Полісу № АО/0542817 з 03.04.2019 року до 02.04.2020 року. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є автомобіль «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_1 (а. с. 9).
Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
21.11.2019 року власник автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» з повідомленням про ДТП, що мала місце 11.11.2019 року (а. с. 10 - 11).
21.11.2019 року було складено акт огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2 (а. с. 26 - 27).
21.07.2020 року власник автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу, яка заподіяна внаслідок ДТП, що мала місце 11.11.2019 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_1 (а. с. 12).
Відповідно до п. 9.1 та п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 36.1 ст. 38 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до Договору про врегулювання страхового випадку № 0040/20, укладеного між власником автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт», сторони дійшли згоди, що по страховому випадку, а саме ДТП, що мала місце 11.11.2019 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_1 , розмір страхового відшкодування становить 3 504,90 грн. (а. с. 28).
Так, за наслідком розгляду заяви ОСОБА_2 від 21.07.2020 року, ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» перерахувало власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2 , страхове відшкодування у розмірі 3 504,90 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 291 від 27.07.2020 року (а. с. 7).
Як визначено у п. п. «в» п. 38.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Аналогічне положення містить ст. 1191 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Оскільки ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» відшкодувало власнику автомобіля Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2 , завдану ОСОБА_1 внаслідок ДТП шкоду в розмірі 3 504,90 грн., то у нього виникло право регресної вимоги до ОСОБА_1 .
Так, 17.11.2020 року ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» на адресу відповідача надсилалася регресна вимога з проханням сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 3 504,90 грн., яка залишилася без реагування (а. с. 29 - 30).
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належних, достатніх та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України, на підтвердження відшкодування понесених позивачем витрат відповідач не надав.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» грошових коштів у розмірі 3 504,90 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2555 від 28.12.2021 року, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи, становлять 3 770,00 грн. та складаються з: 2 270,00 грн. - судовий збір за подання позовної заяви; 1 500,00 грн. - витрати на професійну правничу (правову) допомогу.
Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію договору № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року (далі - Договір № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року), укладеного між ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт», в особі Голови правління Андрієнко Ю.А. (далі - Замовник), та Адвокатським об`єднанням «ЕТТОРНІ ГРУП», в особі Голови об`єднання Супрун Т.В. (далі - Виконавець); акт виконаних робіт № 47 від 28.12.2021 року за Договором № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року; акт приймання-передачі № 47 до Договору № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року.
Згідно Акту приймання-передачі № 47 до Договору № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року, Виконавець та Замовник склали цей акт про надання правової допомоги щодо захисту прав та інтересів ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» у поданні позовної заяви до Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, сторони дійшли згоди: Замовник для забезпечення захисту своїх прав та майнових інтересів передає Виконавцеві матеріали страхової справи за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0542817, разом з процесуальними правами, які надані позивачу; згідно Договору № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року, Замовник сплачує Виконавцеві гонорар у розмірі 1 500,00 грн., який сплачується протягом 10 днів з дня підписання виставленого Адвокатським об`єднанням «ЕТТОРНІ ГРУП» акту виконаних робіт по факту виконаної роботи чи часткового виконання замовлення з надання правової допомоги.
Відповідно до акту виконаних робіт № 47 від 28.12.2021 року за Договором № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року, послуги, передбачені Договором № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року та Актом приймання-передачі № 47 до Договору № 2 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.09.2020 року, надані Виконавцем у встановлений термін, у повному обсязі та з дотриманням інших умов Договору відповідно до переліку: отримання та ознайомлення з документами по справі з подання до фізичної особи ОСОБА_1 - 4 год. - 750,00 грн.; вчинення процесуальних дій в межах предмету позовної заяви: аналіз документів по матеріальному збитку - 4 год.; збирання доказів по страховій справі та матеріалів адміністративного провадження з обставин настання страхового випадку, врегулювання спору в досудовому порядку - 8 год.; розробка правової позиції та складання позовної заяви до фізичної особи ОСОБА_1 , направлення стороні по справі, підготовка додаткових пояснень, відповідей, участь у судових засіданнях - 36 год. - 750,00 грн. Всього - 1 500,00 грн.
Вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано.
Відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 500,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 9, 17, 22, 29, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274-279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» 3 504 (три тисячі п`ятсот чотири) грн. 90 коп. сплаченого страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 15.01.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко