Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6576/13-ц Головуючий у 1-й інст. Маслак В.П.
Категорія 8 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Галацевич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/6576/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Маслак В.П. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою у якій просила скасувати заходи забезпечення позову, у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , який було накладено ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.08.2013 року. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_2 вказувала, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.08.2013 заяву ОСОБА_3 задоволено та накладено арешт на вищевказану квартиру, що належить їй на праві приватної власності. В подальшому ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11.12.2013 затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по справі №296/6576/13-ц та провадження у справі закрито. Разом з тим, питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішено.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 квітня 2023 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 296/6576/13-ц задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 08.08.2013 по справі №296/6576/13-ц щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд не врахував, що мирова угода укладена між сторонами не виконана, а тому зняття арешту з спірної квартири є передчасним.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у статті 158 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Частиною дев`ятою статті 158 ЦПК України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина десята статті 158 ЦПК України).

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебувала цивільна справа 296/6576/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 21,5/400 частин квартири АДРЕСА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власність 43/100 частин квартири, набутої під час фактичного припинення шлюбних відносин.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 08.08.2013 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11.12.2013 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_2 відмовляється від вимог по зустрічному позові та дарує 43/100 частин квартири АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності, їх спільному сину ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_1 відмовляється від вимог за первісним позовом. Провадження у справі закрито.

В даному випадку провадження щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 21,5/400 частин квартири АДРЕСА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власність 43/100 частин квартири, набутої під час фактичного припинення шлюбних відносин закрито, судове рішення набрало законної сили, а тому підстави для продовження вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відпали.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову в цій справі не порушує прав позивача, оскільки забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, проте, в цій справі провадження у справі закрито у зв`язку з укладенням мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 може подарувати 43/100 частин квартири своєму синові ОСОБА_4 лише після скасування заходів забезпечення позову. Саме накладення арешту на квартиру, утруднює виконання ОСОБА_2 умов мирової угоди, яка затверджена ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11.12.2013 року.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що питання щодо скасування заходів забезпечення позову судом першої інстанції вирішено правильно та з дотриманням вимог процесуального закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 липня 2023 року.

Головуючий

Судді