ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року м. Чернівці Справа №718/2843/14-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Скрипка С.В.,

заявник/стягувач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

апелянт/боржник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Кіцманський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Масюк Л.О., дата виготовлення повного тексту ухвали 24 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документу №718/2843/14-ц від 18.12.2019 року, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області.

В обґрунтування заяви посилалося на те, що 29 березня 2017 року апеляційним судом Чернівецької області частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн, а також стягнуто понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 004,09 грн.

Вказувало, що після ухвалення зазначеного рішення та набрання ним законної сили 18 грудня 2019 року судом були виписані виконавчі листи для пред`явлення їх до виконання й 27 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Кіцманського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління юстиції (м. Івано-Франківськ) такі було скеровано до виконання.

Зазначає, що вказані виконавчі листи були зареєстровано 27.01.2020 року в канцелярії Кіцманського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Провадження №22-ц/822/317/23

Управління юстиції (м. Івано-Франківськ), однак офіційної інформації про відкриття чи відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчих листах АТ КБ «ПриватБанк» не отримував, у зв`язку з чим 30 липня 2020 року було направлено запит за №191, а 11.11.2020 року на вказаний запит на адресу АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь вих. №16591 за підписом начальника Кіцманського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Співака Р.М. про те, що за виконавчим листом Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» зі сплати судового збору в розмірі 6004,09 грн відкрито виконавче провадження від 06.02.2020 року №61170767 та на той час вже повернуто стягувачу.

Інформації про відкриття чи відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн не надано.

Звернено увагу суду, що 07 грудня 2022 року на електронну адресу ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління юстиції (м.Івано-Франківськ) направлено ще один запит про надання письмової відповіді про місце знаходження виконавчого листа Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58164,65 дол. США та 109 097,72 грн.

Проте, згідно з повідомленням Кіцманського відділу ДВС від 12.12.2022 року за №026510 виконавче провадження по запитуваному виконавчому листу від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором не відкривалось.

Пояснення щодо відсутності вказаного виконавчого листа відділом ДВС не надано. Подальші пошуки виконавчого листа не призвели до позитивного результату.

На підставі наведеного просило заяву задовольнити.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2023 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Поновлено пропущений АТ КБ «ПриватБанк» строк для пред`явлення виконавчого листа №718/2843/14 до виконання по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікат виконавчого листа №718/2843/14 на примусове виконання рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом прийнято рішення без достатньої правової підстави, оскільки відсутні докази та обставини щодо втрати виконавчого листа.

Вказує, що банк із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання звернувся тільки 22.12.2022 року, тобто після закінчення строку для його пред`явлення.

Наголосив, що поновлення строку є неможливим, оскільки заявником не доведено, а судом не встановлено, як та ким втрачено виконавчий лист, та хто б мав звернутися з відповідною заявою, виконавець чи стягувач.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів не вбачає перешкод у перегляді судового рішення за відсутності ОСОБА_1 виходячи з належного повідомлення останнього про час та місце судового засідання шляхом направлення судового повідомлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка до відкриття провадження у справі в телефонному режимі надана самим апелянтом, і на яку за його клопотанням у зв`язку з відсутності фінансування оплати послуг поштової кореспонденції судом апеляційної інстанції направлялася ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, а належність останньому цієї електронної адреси підтверджується усуненням недоліків ухвали. Крім того, саме апелянт має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви суд першої інстанції у питанні поновлення строку виходив з того, що такий пропущено з поважних причин, оскільки АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з вказаною заявою 22.12.2022 року, тобто після закінчення строку для його пред`явлення, що не заперечується стягувачем, проте з урахуванням обставини, що виконавче провадження на виконання рішення суду щодо стягнення ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором в розмірі 58164,65 доларів США та 109 097,72 грн не відкривалось на протязі двох років, всі дії скеровувалися на з`ясування стадії виконання рішення суду від 29.03.2017 року за виконавчим листом №718/2843/14 шляхом направлення заяв як до ДВС, що мало тривалий характер та могло вплинути на пропуск заявником строку.

Крім того, дійшов висновку про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки на день подання зазначеної заяви його оригінал №718/2843/14 на примусовому виконані не перебував через те, що втрачений.

З наведеним висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Кіцманським районним судом Чернівецької області 18.12.2019 року були видані виконавчі листи по цивільній справі №718/2843/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн, а також понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 004,09 грн. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлений до 27.03.2020 року (а.с.6-7).

Зазначені вище виконавчі листи були направлені АТ КБ «ПриватБанк» до Кіцманського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління юстиції (м. Івано-Франківська), що підтверджується копіями заяв від 27.01.2020 року, вих.№175сб, 176сб (а.с.7-9).

30.07.2020 року АТ «Приват Банк» було направлено лист-запит начальнику Кіцманського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління юстиції (м. Івано-Франківськ) з проханням надати письмову відповідь щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн та судового збору в розмірі 6004,09 грн (а.с.10).

Згідно відповіді від 11.11.2020 року за №16591 на зазначений вище лист від 30.07.2020 року начальник Кіцманського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління юстиції (м. Івано-Франківськ) зазначив, що за виконавчим листом Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» зі сплати судового збору в розмірі 6 004,09 грн відкрито виконавче провадження від 06.02.2020 року №61170767, що також підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 06.02.2020 року (а.с.11-12).

07 грудня 2022 року на електронну адресу ВДВС Південно-Західного міжрегіонального Управління юстиції (м. Івано-Франківськ) направлено повторний запит про надання письмової відповіді про місце знаходження виконавчого листа Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн (а.с.13).

Згідно з повідомленням Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області від 12.12.2022 року за №026510 виконавче провадження по виконавчому листу від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн не відкривалось (а.с.14).

У відповідності до листа Кіцманського районного ВДВС від 29.07.2020 року №1410-04/12620 на ім`я Кіцманського районного суду Чернівецької області вбачається, що виконавчий лист №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн був пред`явлений до виконання 21.01.2020 року, та 23.01.2020 року повернутий стягувачу без прийняття до виконання, станом на 29.07.2020 року на виконанні у відділі відсутній (а.с.27).

З копії подання старшого державного виконавця Кіцманського РВДВС до Кіцманського районного суду Чернівецької області про видачу дубліката виконавчого документа від 05.03.2021 року №2768/21 вбачається, що при реєстрації виконавчих проваджень виконавчий лист №718/2843/14-ц від 29.03.2017 року, виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн, було втрачено (а.с.35).

В подальшому, 19.03.2021 року Кіцманським РВДВС направлено заяву №5289 про повернення подання про видачу дубліката виконавчого листа (а.с.36).

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина перша статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

У ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.17.4 ч.1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (висновок Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2018 року, справа №2-824/2009).

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Разом з цим, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження».

Водночас, справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

За приписами ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі №1522/12531/12.

На час набрання рішенням суду законної сили, положення ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» вказували на те, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.1 ч.4 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

В матеріалах справи наявні заяви АТ КБ «ПриватБанк» від 27.01.2020 року про направлення виконавчих листів по справі №718/2843/14-ц Кіцманському РВДВС для прийняття таких до виконання (а.с.8-9), по одному з яких, в подальшому було відкрито виконавче провадження, що, крім іншого, підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.12).

Не дивлячись на це, провадження за виконавчим листом від 29.03.2017 року по справі №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн після надходження до Кіцманського РВДВС відкрито не було із невстановлених підстав, відомості про повернення виконавчого листа стягувачу відсутні, як і відсутні відомості про місцезнаходження зазначеного виконавчого листа.

Наведене спростовує доводи апелянта про те, що відсутні докази та обставини щодо втрати виконавчого листа, та дає підстави для висновку, що виконавчий лист, дублікат якого просить видати стягувач, було втрачено саме у органах ДВС.

Відтак, приймаючи до уваги ту обставину, що органами Державної виконавчої служби не здійснюється виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №718/2843/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 164,65 дол. США та 109 097,72 грн в сукупності з тим, що оригінал такого виконавчого листа відсутній у самого стягувача та виконавчій службі, колегія суддів вважає, що пропущення АТ КБ «ПриватБанк» строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відбулось з незалежних від нього причин, які слід визнати поважними.

Водночас, твердження ОСОБА_1 з приводу того, що строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився, тому АТ КБ «ПриватБанк» втратило право на пред`явлення такого, є безпідставним, оскільки спростовується вище наведеним та відсутністю доказів на підтвердження такого твердження.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» доведено поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відтак, у суду першої інстанції були усі наявні правові підстави для задоволення заяви щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

З урахуванням встановлених в цій справі обставин, колегія суддів доходить висновку, що в даному конкретному випадку відмова у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у видачі дубліката виконавчого листа призведе до порушення права стягувача на справедливий суд, гарантований статтею 6 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваній ухвалі висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Перепелюк І.Б.