Справа № 347/1316/22
Провадження № 2-п/347/6/23
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2023 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря с/з Рибчук Х.Д.,

розглянувши заяву адвоката Чайки О. Ф., що діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Косівського районного суду від 21.02.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад доводів заявника та заперечень відповідача.

23.03.2023 року представник ОСОБА_1 , адвокат Чайка О. Ф. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 21.02.2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд заочного рішення ствердив, що вважає заочне рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки не мав можливості подати свої докази, як заперечення позовних вимог.

Зазначив, що Косівський районний суд Івано-Франківської області мотивував своє рішення тим, що підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також прийшов до висновку, що за своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, що оригінал боргової розписки наданої суду стороною позивача, доводить невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Однак наявність самої боргової розписки не може свідчити про невиконання стороною умов договору позики.

У позовній заяві позивач ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 50 000 доларів США згідно договору позики, укладеного у вигляді розписки від 24.07.2017 р., оскільки, ОСОБА_1 прострочив строк виконання договору позики, а саме строк повернення коштів. З такими позовними вимогами ОСОБА_2 заявник не згідний та вважає їх повністю безпідставними, також вважає, що позивачем не надано належних доказів, які беззаперечно підтверджували право вимоги. У розписці від 24.07.2017 р. зазначено, що ОСОБА_1 бере в борг у ОСОБА_2 50 000 доларів США, однак це не означає, що ОСОБА_1 фактично взяв кошти в борг.

Заявник вважає, що дана розписка не містить відомостей про передачу позивачем грошових коштів та отримання відповідачем цих грошових коштів та позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів та підтвердження факту передачі коштів відповідачу. Також у розписці не вказано місце укладення договору позики, що є обов`язковою умовою для договору позики. Наявність самої розписки у позивача не може слугувати доказом існування самого боргу. Крім того, суд не з`ясував достовірно, що така розписка була написано відповідачем власноруч.

Також заявник зазначив, що немає жодних доказів того, що відповідач ( ОСОБА_1 ) був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а отже він не мав реальної можливості подати до суду заперечення проти позову.

Відповідач ОСОБА_2 в письмових запереченнях просила залишити заяву про перегляд заочн6ого рішення без задоволення. Вважає, що рішення Косівського районного суду від 21.02.2023 року є обґрунтованим. Крім того, ні сам заявник, ні представник заявника не надали доказів поважності причин неявки в судові засідання. Також не надали жодних доказів на спростування написання боргової розписки.

Процесуальній дії у справі.

Судове засідання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Косівського районного суду від 21.02.2023 року було призначено на 10.04.2023 року.

10.04.2023 року розгляд справи було відкладено на 18.04.2023 року у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці.

18.04.2023 року розгляд справи за клопотання представника заявника було відкладено на 26.04.2023 року об 11:00.

В судове засідання на 26.04.2023 року сторони: ОСОБА_2 , (а.с.133), представник ОСОБА_3 (а.с.134) та заявник ОСОБА_1 (а.с.135, 137) були належним чином повідомленими.

26.04.2023 року ОСОБА_2 подала заяву про розгляд вказаної заяви без її участі (а.с.138).

У відповідності до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення, суд доходить наступного висновку.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ч. 3 ст. 287 ЦПК України встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку. За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Фактичні обставини справи, та мотивована оцінка суду, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено, що 05.08.2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.12.2022 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Кіцулу Ю. С. для розгляду даного судового провадження.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 було прийнято до розгляду, відкрито провадження, та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального провадження. Підготовче засідання призначено на 18.01.2023 року.

Відповідачу ОСОБА_1 була надіслана копія ухвали про прийняття позовної заяви, із наданням строку для подання відзиву. Копія ухвали надсилалась на електронну адресу відповідача, та рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 83, 84, 85).

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений, що підтверджується трекінгом поштового відправлення в матеріалах справи (а.с.85), не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Ухвалою суду від 18.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2023 року (а.с. 87).

У судове засідання на 21.02.2023 року ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 91). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №348/1316/22 відповідача ОСОБА_1 (а.с. 88).

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, 21.02.2023 року Косівським районним судом було ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 було задоволено (а.с. 93-95).

Що стосується решти доводів представника заявника щодо відсутності належних доказів щодо факту отримання грошових коштів, та інформації про місце укладення договору позики то такі є неспроможними, з огляду на той факт, що судом надана мотивована оцінка кожному доказу у справі, про, що зазначено в заочному рішенні суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.288ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох умов.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 284, 285, 287, 288, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву адвоката Чайки О. Ф., що діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Косівського районного суду від 21.02.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.04.2023 року.

Суддя Ю.С. Кіцула