Провадження № 2-др/369/48/23
31.05.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Дубас Т.В.,
з участю секретаря Житар А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання незаконним рішення комісії по розгляду акту про порушення,
В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання незаконним рішення комісії по розгляду акту про порушення.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання незаконним рішення комісії по розгляду акту про порушення задоволено.

Рішення комісії по розгляду акта про порушення № К042203 від 15.05.2020 яке викладено в протоколі № 041 від 01.07.2020 року визнано незаконним.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просив стягнути з ПРИВАТННОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» («КИЇВОБЛЕНЕРГО»), Код на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати, понесені на правничу (правову) допомогу в розмірі 17700 грн. 00 коп.

Дана заява мотивована тим, що 22 березня 2023 року, Києво-Святошинським районним судом було ухвалено рішення по справі № 369/10090/20, яким задоволено позовні вимоги позивача в повному обсязі.

При ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу позивачу, які він поніс для захисту та відновлення своїх прав в судовому порядку.

При подачі позовної заяви позивачем було здійснено попередній розрахунок судових витрат та зазначено в розмірі 17000,00 грн.

При подачі відзиву від 21.10.2020 року, на позовну заяву відповідачем було здійснено попередній розрахунок судових витрат та зазначено в розмірі 50000,00 грн.

Позивач скористався професійною правничою допомогою адвоката і зв`язку з цим поніс судові витрати.

Між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Колибабою І.О. було укладено договір про надання правничої допомоги №0210Л від 10.08.2020 року.

22.03.2023 року, в судовому засіданні, до закінчення судових дебатів у справі, позивачем була зроблена відповідна заява щодо подачі доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку

Таким чином, позивач поніс витрати на правничу (правову) допомогу, яка надається адвокатом на загальну суму 17700 грн. 00 коп. Дані витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Підтвердженням є Договір, акт виконаних робіт та квитанцією про сплату витрат на правову допомогу.

Тому на підставі вищевказаного просив суд заяву задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач до суду направив заяву у якій просив суд розгляд справи провести без його участі, заяву про ухвалення додаткового рішення суду підтримав, просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача до суду направив заперечення у якій просив суд відмовити у задоволенні заяви, оскільки з поданих позивачем доказів виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги Позивачу, вбачається неспівмірність вартості виконаних робіт з часом, який витрачено адвокатом на виконання таких робіт (наданих послуг), а величини реально витраченого часу нічим не підтверджені та явно завищені суми ринкової вартості самих робіт. Договір про надання правової допомоги та розрахунок до цього договору не містять вартості послуг та/або порядку обчислення таких витрат, а сам по собі акт виконаних робіт методику обчислення вартості наданих послуг не підтверджує. Зважаючи на те, що адвокат навіть не брала участі в судових засіданнях, не можна відносити дану справу, щодо немайнового спору, до категорії складних, тому розмір заявлених витрат Позивача на правову допомогу не співвідноситься з результатом вирішення цього спору. Витрати позивача належним чином не обґрунтовані та непропорційні до предмета спору.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги №0210Л про надання правничої допомоги від 10 серпня 2020 року, який укладений між адвокатом Колибаба Іриною Олександрівною, яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 9337/10 від 31.07.2020 року та Закону України «Про адвокатуру» та ОСОБА_1 .

Відповідно розрахунку до договору про надання правової допомоги №0210Л про надання правничої допомоги від 10 серпня 2020 року, вартість наданих послуг становить 17 700 грн., що підтверджується квитанцією №47418739 від 27.03.2023 року.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, суд вважає, що позивачем надані суду належні та допустимі докази на підтвердження понесених ним витрат на оплату правничої допомоги в сумі 17 700,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 700 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 352, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання незаконним рішення комісії по розгляду акту про порушення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання незаконним рішення комісії по розгляду акту про порушення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати, понесені на правничу (правову) допомогу в розмірі 17700 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна ДУБАС