Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1437/22 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М.В.
Категорія 53 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Романівського районного суду Житомирської області, ухвалене 29 березня 2023 року суддею Ковальчуком М.В. у смт.Романів, повний текст рішення складено 29 березня 2023 року,

у справі №290/1437/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі ПрАТ «СК «Євроінс Україна», Товариство), у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.02.2023 (а.с. 71), просив стягнути з відповідача на його користь: 20211,63 грн - страхового відшкодування; 4000 грн за проведення експертного висновку та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що 06 жовтня 2022 року з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом MAN L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок якої автомобіль марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого він є, отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207381915. Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 11.11.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з експертним висновком автотоварознавчої експертизи №2916 від 05.11.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «RENAULT MEGANE» внаслідок його пошкодження в ДТП становить 60169,15 грн.

В той же час, 08.02.2023 на його рахунок надійшла часткова виплата страхового відшкодування матеріального збитку у розмірі 37357,52 грн, а тому з урахуванням суми франшизи 2600 грн, на його користь підлягає стягненню з відповідача 20211,63 грн матеріального збитку, завданого ДТП.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 29 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове - про часткове задоволення позову та стягнення на його користь 8177,77 грн матеріального збитку, 4000 грн витрат за проведення експертного висновку, судові витрати, зокрема, на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Крім доводів, викладених у позовній заяві, вказав, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги висновок автотоварознавчої експертизи №2916 від 05.11.2022, у якому зазначено, що такий підготовлений для подання до суду, тобто, прирівнюється до судової експертизи та експерт, відповідно до ч.1 ст. 106, ч.3 ст.102 ЦПК України, обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачену ст. 384 КК України. Відповідач щодо даного експертного висновку жодних заперечень не зазначив, з відповідним клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи не звертався.

Також, суд безпідставно взяв за основу, як доказ, поданий Товариством до відзиву звіт про оцінку №20994 від 22.01.2023, оскільки такий, в порушення вимог статей 102, 106 ЦПК України, є недопустимим доказом.

Зокрема зазначив, що розрахунок матеріального збитку, завданого ДТП становить: 60169,12 грн (за висновком експерта з врахуванням ПДВ) 12033,83 грн (ПДВ) 37357,52 грн (виплачено добровільно відповідачем) 2600 грн (франшиза) = 8177,77 грн.

У доводах апеляційної скарги послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 21 серпня 2018 року у справі №227/3573/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к та від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства Є.Журов просив залишити її без задоволення, посилаючись на безпідставність та правильність висновків суду першої інстанції. Зазначив, що страховиком було своєчасно забезпечено та повно проведено огляд транспортного засобу «RENAULT MEGANE», належного позивачу, який був присутній під час такого огляду та не висловлював жодних заперечень щодо неповноти або неправильності зафіксованих механічних ушкоджень його автомобіля. Окрім того, ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів того, що звіт №20994 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складений оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення відповідача, не відповідає вимогам чинного законодавства у сфері оцінки майна. Також вказав, якщо позивачу недостатньо страхового відшкодування, то він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром і страховим відшкодуванням. Даний правовий висновок викладений у постанові Київського апеляційного суду від 26.01.2023 у справі №940/1342/20 з урахуванням висновку Верховного Суду у постановах від 21.03.2018 у справі №333/1050/15-ц та від 22.04.2021 у справі №759/7787/18.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом пунктів 1, 3 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

На відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).

Згідно статті 12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Також, згідно абз.2 п. 36.2 ст. 36 Закону сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.11).

06 жовтня 2022 року близько 10 години 25 хвилин по вул. Графа Іллінського 40 в смт. Романів Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки MAN L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не переконався в безпечності руху, не надав перевагу в русі транспортному засобу «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення із вказаним автомобілем, що призвело до подальшого руху транспортному засобу «RENAULT MEGANE» по інерції та зіткнення з транспортним засобом BMW 3200 д.н.з. НОМЕР_4 , і як наслідок - до пошкодження зазначених транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MAN L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 грудня 2021 року №207381915, який був чинним на момент ДТП, відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає - 130000 грн, франшиза - 2600,00 грн (а.с.78).

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 22 листопада 2022 року (а.с.40).

07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 06 жовтня 2022 року (а.с.84-85).

14 жовтня 2022 року за участю власника автомобіля «RENAULT MEGANE» проведено зовнішній огляд даного транспортного засобу. Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) підписаний позивачем без зауважень (а.с.90-91).

За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , експертним висновком №2916 від 05 листопада 2022 року автотоварознавчої експертизи встановлено, що вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику вказаного транспортного засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 жовтня 2022 року, станом на 24 жовтня 2022 року, без врахування податку на додану вартість, становить 60169,15 грн, а вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля - 117895,59 грн (а.с.13-29).

13 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до Товариства заяву на виплату суми страхового відшкодування у розмірі 60169,15 грн, що є розміром матеріального збитку, визначеного висновком експерта №2916 від 05 листопада 2022 року, а також 4000 грн за проведення автотоварознавчої експертизи (а.с.98-99).

Також, судом встановлено, що 22 січня 2023 року за замовленням ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 було проведено оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до звіту №20994 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу вбачається, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату оцінки та з урахуванням податку на додану вартість на запасні частини та матеріали фарбування, становить - 44561,02 грн (а.с.100-112).

Після звернення ОСОБА_1 до суду, 08 лютого 2023 року, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 37357,52 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2277 від 08 лютого 2023 року (а.с.113).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір шкоди, оціненої відповідачем, та виплачене позивачу страхове відшкодування здійснене Товариством відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, позивач не скористався своїм правом та не заявив під час судового розгляду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, тобто, не довів у належний спосіб, що розмір страхового відшкодування, визначений страховою компанією, є неправильними.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Обґрунтовуючи позов про відшкодування шкоди, ОСОБА_1 до позовної заяви додав експертний висновок автотоварознавчої експертизи №2916 від 05.11.2022, у якому судовим експертом Землюком В.В. встановлена вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження в ДТП, яка мала місце 06.10.20022, в сумі 60169,15 грн.

Як свідчить зміст такого висновку, судовий експерт Землюк В.В. обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачену ст. 384 КК України. Висновок підготовлено для подання суду.

Частина перша, п`ята та шоста ст. 106 ЦПК України зазначає, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Отже, ОСОБА_1 подав суду належний і допустимий доказ розміру матеріального збитку експертний висновок, який спростовує оцінку вартості (розміру) збитків, встановлену звітом, виготовленим на замовлення страховика, у якому відсутнє попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув та помилково не врахував поданий позивачем доказ на підтвердження розміру матеріального збитку, а саме висновок автотоварознавчої експертизи №2916 від 05.11.2022.

При цьому, суд першої інстанції також помилково послався на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 10 жовтня 2018 року у справі №357/5725/16-ц), від 25 квітня 2018 року у справі №301/1075/15-ц) та від 11 вересня 2019 року у справі №161/14532/16-ц) зазначивши, що позивач не заявив клопотання під час судового розгляду про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Посилання суду і представника відповідача на ту обставину, що позивач був присутній при складанні акту огляду пошкодженого автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, підписавши відповідний акт, не підтверджує погодження ним суми матеріального збитку, завданого пошкодженням його автомобіля.

Крім того, наданий позивачем висновок експерта також здійснений з урахуванням фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу.

Посилання представника відповідача на положення ст. 34 Закону, зокрема на те, що представник страховика з`явився у встановлений законодавством строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому потерпілий не мав право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, є безпідставними, оскільки позивач не був позбавлений права звернутись безпосередньо до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування, оспорювати суму матеріального збитку та подати відповідні докази на його підтвердження.

Враховуючи те, що Товариством 08.02.2023 у добровільному порядку позивачу була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 37357,52 грн, з урахуванням податку на додану вартість 12033,83 грн та франшизи за полісом страхування 2600 грн, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню зі страховика становить 8177,77 грн (60169,12-37357,52-12033,83-2600).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди - 8177,77 грн, витрат за проведення автотоварознавчої експертизи - 4000 грн (а.с. 34-35) та судового збору у розмірі 2481 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 29 березня 2023 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (місцезнаходження: м.Київ, вул. Велика Васильківська, 102, код ЄДРПОУ 22868348) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в сумі 8177,77 грн, витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 4000 грн та судовий збір в сумі 2481 грн.

У решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді