УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року

м. Київ

справа № 752/17507/22

провадження № 61-8554ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до національного комплексу «Експоцентр України» про визнання дій незаконними, скасування тарифу з управління будинком гуртожитку та визнання незаконним нарахування за такі послуги,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до національного комплексу «Експоцентр України» про визнання дій незаконними, скасування тарифу з управління будинком гуртожитку та визнання незаконним нарахування за такі послуги.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 06 березня 2023 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року виправлено описку в ухвалі про відкриття провадження у справі від 13 грудня 2022 року, замінено слова «в підготовчому засіданні» словами «у відкритому судовому засіданні».

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року повернуто заявнику.

Ухвала про повернення мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про виправлення описки в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Апеляційний суд роз`яснив заявнику, що оскаржена ухвала може бути включена в доводи апеляційної скарги на рішення суду у справі.

07 червня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року у вказаній справі.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Щодо касаційного оскарження ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року.

Згідно пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги свідчить про те, що оскаржене судове рішення не було предметом апеляційного перегляду, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, не може бути оскаржена в касаційному порядку, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на таке судове рішення.

Щодо касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, зазначила, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що суд першої інстанції ухвалою про внесення виправлень в ухвалу про відкриття провадження у справі обмежив права позивача на вчинення процесуальних дій у справі.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частина перша статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Зазначене положення процесуального закону не створює передумов для двозначного тлумачення наведеної норми та не передбачає винятків оскарження інших ухвал, ніж ті, що зазначені у наведеному переліку.

Ухвала суду першої інстанції про виправлення описки в ухвалі суду відсутня у переліку зазначених у частині першій статті 353 ЦПК України, отже така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зробив висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15ц та Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2019 року у справі № 610/2972/17.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

З урахуванням наведеного, колегія апеляційного суду дійшла обґрунтованого висновку, що ухвала суду першої інстанції про виправлення описки в ухвалі суду не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року є необґрунтованою.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до національного комплексу «Експоцентр України» про визнання дій незаконними, скасування тарифу з управління будинком гуртожитку та визнання незаконним нарахування за такі послуги.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар