18.05.2023 Справа №469/1227/21
2/469/192/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2023 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Тавлуй В. В.,
за участю секретаря судового засідання Рогозевич С. О.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явилась,
представник позивача ОСОБА_2 - не з`явилася,
представник відповідача Коблівської сільської ради
Миколаївського району
Миколаївської області - не з`явився,
представник відповідача Головного управління
Держгеокадастру у Миколаївській області - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав,
23.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Коблівської сільської ради Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області (далі Коблівська сільрада), Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, у якому просила:
Крім того, позивач просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати в сумі 6816.00 грн, у тому числі: витрати на сплату судового збору - 1816.00 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 5000.00 грн.
08 листопада 2004 року на її ім`я Березанським районним відділом земельних ресурсів видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №019377, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №294.
Як убачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, земельна ділянка, за реєстрацією права власності якої позивачка звернулася, має зовсім інший кадастровий номер ніж належна їй земельна ділянка, незважаючи на те, що це одна і та ж земельна ділянка.
Так, відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9143/0/14-18-СГ від 20.12.2018 року, акту передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність, рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області позачергової 34 сесії 8 скликання від 15.01.2019 року № 1, територіальній громаді сіл Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області було передано земельні ділянки згідно з переліком, що додається, загальною площею 5606.3836 га, які розташовані в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.
Тобто, при передачі земельної ділянки з державної в комунальну власність Держгеокадастром змінено кадастровий номер земельної ділянки та її власника.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 9 Закону Законом України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VІ, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до пункту 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року № 308 (далі Положення), завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Миколаївської області, і до його компетенції належить, зокрема, ведення Державного земельного кадастру.
У відповідності до ч.6 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Посилаючись на положення абз.1 п.4 розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №3613-VІ, якими передбачено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення, позивач зазначає, що оскільки зазначені відомості не були перенесені в автоматизованому порядку до Державного земельного кадастру, це потягло за собою реєстрацію спірної земельної ділянки на праві власності за державою, а в подальшому за Коблівською сільською радою Березанського району Миколаївської області.
Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.
Особливості державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, речові права на які набуто до 1 січня 2013 року передбачено ст.29 Закону № 1952-IV. Так, відповідно до частин 1, 2 та 3 ст.29 Закону № 1952-IV, державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі.
У разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про інші речові права, похідні від права власності, перенесених з Державного реєстру земель, крім відомостей про право власності на земельну ділянку, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав переносить такі відомості Державного земельного кадастру про речові права на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав.
Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, похідних від права власності, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що незаконна реєстрація права власності на спірну ділянку за Коблівською сільською радою позбавила її можливості реалізувати належне їй право власності на земельну ділянку.
На думку позивача, належним способом захисту її прав є скасування рішення державного реєстратора речових прав на спірну земельну ділянку та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: наказу серія та номер: 9143/0/14-18-СГ, виданий 20.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області; акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 1, виданий 15.01.2019, видавник: Коблівська сільська рада Березанського району Миколаївської області.
Посилаючись на наведені обставини та положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від01.07.2004 року № 1952-IV, Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI, позивач просить задовольнити позов.
04 січня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.36).
21 лютого 2022 року від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшов до суду Відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки, спірну земельну ділянку було зареєстровано державним кадастровим реєстратором на підставі розробленої технічної документації Миколаївською регіональною філією ДП «Центр ДЗК», яка є відповідальною за якість робіт із землеустрою, в тому числі щодо визначення правового статусу земельної ділянкиюю
Відповідач Коблівська сільська рада Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області своїм правом на надання відзиву не скористався.
21 вересня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.65).
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача адвокат Дорошенко А.В. подала клопотання про розгляд справи без їх участі та задоволення позову (а.с.67, 86).
Представники відповідачів, повідомлених належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися (а.с.84-85).
За таких обставин. суд розглянув справу за відсутності представників відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Ознайомившись зі змістом позовної заяви та Відзиву на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відомості про вказану земельну ділянку не були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматичному порядку після 01.01.2013 року.
Викладені обставини підтверджуються змістом Наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9143/0/14-18-СГ від 20.12.2018 року, яким передано територіальній громаді сіл в особі Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, згідно з переліком, що додається, загальною площею 5606,3836 га, які розташовані в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.23).
Відповідно до зазначеного наказу Головним управління Держгеокадастру у Миколаївській області за Актом передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 22.12.2018 року передано із державної власності, а Коблівською сільською об`єднаною територіальною громадою прийнято у комунальну власність територіальної громади земельні ділянки згідно з додатком (а.с.25).
Рішенням позачергової XXXIV сесії 8 скликання Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 1 від 15 січня 2019 року вирішено прийняти земельні ділянки сільськогосподарського призначення з державної власності у комунальну власність Коблівської сільської ради у межах території Коблівської сільської ради загальною площею 5606,3836 га (605 земельних ділянок, згідно Додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області) (а.с.26).
На підставі вказаних документів державним реєстратором Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області Ковалишиним Д.Є. 27.09.2019, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 489822987 від 03.10.2019. Номер запису про право власності : 33481001, форма власності комунальна, власник Коблівська сільська рада Березанського району Миколаївської області. Номер запису про інше речове право: 33502116, вид іншого речового права право постійного користування земельною ділянкою, правокористувач: ОСОБА_1 ; підстава для державної реєстрації: відомості з ДЗК,серія та номер: 13761532, виданий 27.09.2019, видавник:Державний земельний кадастр, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 282135311 від 31.10.2021 (а.с.14).
Відповідно до визначень, наведених в статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр (далі - Закон № 3613-VI) Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кожна земельна ділянка під час реєстрації отримує унікальний код - кадастровий номер. Це індивідуальний набір цифр і знаків, який зберігається за ділянкою протягом всього часу її існування.
Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю (ст. 2 Закону № 3613-VI).
Відповідно ст.15 Закону №3613-VІ до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка;інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У відповідності до ч.6 ст.16 Закону №3613-VІ кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Частинами 1, 5 статті 5 Закону №3613-VІ встановлено, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.
Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №3613-VІ, внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №3613-VІ, державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону №3613-VІ, відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.
Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в розрізі пункту 69 Порядку №1051 здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.
Згідно абз.1 п.4 розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №3613-VІ у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області є територіальним органом Держгеокадастру.
Відповідно до пункту 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року № 308 (далі Положення), завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Миколаївської області.
До компетенції Головного управління належить ведення Державного земельного кадастру, інформаційна взаємодія Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку (п.9 Положення); виконання на території Миколаївської області робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру (п.10); державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації (п.11); ведення поземельної книги та видача витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки (п.12); розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Миколаївської області (п.13); внесення у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності (п.14).
Оскільки помилкові вихідні дані щодо права власності на спірну земельну ділянку були надані ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, то саме він є належним відповідачем у справі.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Згідно з ч. 1 ст. 321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що порушені майнові права позивача ОСОБА_1 підлягають захисту у обраний нею спосіб шляхом скасування оспорюваних нею рішень, які перешкоджають реалізації її майнових прав. А тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про можливість стягнення з відповідачів на користь позивача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
За змістом ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно положень ч.2. ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
З огляду на умови договору про надання правової допомоги, пунктом 5.2 якого передбачено встановлення суми гонорару за домовленістю сторін в фіксованому розмірі, тобто розмір витрат не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн є реальними, підтвердженими належними та допустимими доказами, а саме, посвідченою копією Договору про надання правової (правничої) допомоги №34/21 від 25.10.2021, укладеного між позивачкою та адвокатом Дорошенко А.В. (а.с.28-29), копією Додаткової угоди від 27.10.2021 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №34/21 від 25.10.2021 (а.с.30), на підтвердження виконання якої позивачкою надано копію акта приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2021 (а.с.31), згідно даних якого Адвокат передав, а Клієнт прийняв послуги, а саме, послуги, пов`язані з правничою допомогою адвоката, які визначені в фіксованому розмірі загальною вартістю 5000,00 грн (а.с.31), квитанцією до прибуткового касового ордера від 23.12.2021, якою підтверджується факт оплати позивачкою ОСОБА_1 адвокату Дорошенко А.В. грошових коштів у сумі 5000,00 грн. (а.с.32). а тому підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, задовольнити у повному обсязі.
На підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України стягнути з Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3408,00 грн. з кожного, в тому числі: витрати на сплату судового збору 908,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу 2500,00грн.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 18 травня 2023 року.
Суддя: