Справа № 462/8809/21 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/3163/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Крайник Н.П.

секретаря: Гай О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою на умовах оренди, визнання продовженим договору оренди та визнання укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, в якому просив визнати за ним право користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , площею 0,0564 га, кадастровий номер: :06:020:0144 на умовах оренди терміном до 12.07.2027; визнати продовженим до 12.07.2027 договір оренди землі від 01.11.2012, який укладений між Львівською міською радою та ним; визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 01.11.2012.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.11.2012 між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Львівській міській раді 01.11.2012 за № 3-2105. Згідно п. 1 договору оренди позивач орендував у відповідача земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0564 га, кадастровий номер: :06:020:0144. Відповідно до п. 8 Договору оренди - договір укладено на 5 (п`ять років) терміном до 12.07.2017. Після закінчення строку договору орендар, маючи переважне право його поновлення на новий строк, повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. ОСОБА_1 16.03.2017 звернувся до Львівської міської ради з відповідним зверненням про продовження договору оренди, зі сторони відповідача не було жодних заперечень щодо такого продовження. З цього часу, позивач безперешкодно продовжував користуватися вказаною земельною ділянкою до даного часу. Відповідач не надсилав позивачу жодних заперечень, а ЛКП "Сяйво", на території якого розташована земельна ділянка підтверджує своїм листом від 15.11.2021 за № 2-886, що ОСОБА_1 , як орендар, упорядкував земельну ділянку від насипу землі і піску у 2018 року і користується нею. Позивач отримав дану земельну ділянку для здійснення торгівельної діяльності та розміщення торгового павільйону. Відповідно до п. 20 Договору оренди орендар лише за письмовою згодою орендодавця має право зводити у встановленому законом порядку виробничі чи інші споруди на вищевказаній земельній ділянці. Виконуючи ці умови договору, орендар замовив та виготовив містобудівний розрахунок торгового павільйону із закладом харчування та отримав погодження усіх органів контролю, передбачених містобудівним законодавством. Орендодавець своєчасно такої письмової згоди не дав і орендарем земельна ділянка використовувалась лише як орендована земля. У вересні 2021 року позивач звернувся до керівника управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради із заявою щодо підтвердження пролонгації договору оренди з метою подальшого отримання дозволу на будівництво торгового павільйону, як передбачено договором оренди земельної ділянки. Позивач 05.10.2021 отримав листа від Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, згідно якого йому повідомили про неможливість вирішення його звернення, оскільки термін дії договору оренди закінчився 12.07.2017. Таким чином, позивач вважає, що продовжуючи користуватися вищевказаною земельною ділянкою, після закінчення строку дії договору оренди землі, належним чином виконуючи умови договорів, наявні підстави, передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для виникнення у позивача права на поновлення строку дії договору оренди на тих самих підставах, на той самий строк в силу прямої вказівки закону. Також покликається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 908/299/18 від 26.05.2020, де суд зазначив, що ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року у позові ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою на умовах оренди, визнання продовженим договору оренди та визнання укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що продовжує користуватись зазначеною земельною ділянкою, що є підставою для поновлення договору оренди землі. Зазначає про те, що він належно виконує свої зобов`язання орендаря за договором оренди землі, утримує орендовану земельну ділянку в належному стані, а відповідачем не надано доказів заперечення використання земельної ділянки позивачем після 12.07.2017. Звертає увагу на те, що надсилав відповідачу заяву про поновлення договору оренди землі, однак суд не взяв до уваги зазначені докази, зазначивши про те, що долучена ним копія квитанції разом з описом вкладення у цінний лист неналежно оформлені. Також зазначає, що відповідач не звертався до нього із заявою про повернення орендованої земельної ділянки. Таким чином, вважає, що його законні права та інтереси порушенні, а зазначений договір оренди земельної ділянки поновлений. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Від Львівської міської ради поступив відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін (а.с.127-131).

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішенням таким вимогам відповідає.

Як встановлено матеріалами справи, між Львівською міською радою та позивачем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки від 01.11.2012 за № 3-2105, який зареєстрований у Львівській міській раді.

Відповідно до п. 1 договору оренди позивач орендував у відповідача земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0564 га, кадастровий номер: :06:020:0144.

Договір оренди - укладено на 5 (п`ять років) терміном до 12.07.2017 (а.с.11-14).

Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 01.11.2012 орендодавець- Львівська міська рада передав, а орендар ОСОБА_1 прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,0564 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.15).

Зазначена земельна ділянка належить до комунальної власності, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 27.11.2013 (а.с.18).

Як вбачається з відповіді управління земельних ресурсів № 2403-вих-90625 від 05.10.2021 питання про продовження терміну оренди земельної ділянки порушене у зверненні ОСОБА_1 від 21.09.2021 не може бути вирішене, у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди землі 12.07.2017 (а.с.22).

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України буде порушене у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц.

Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 статті 33 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, встановлених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», переважене право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до ч 5 статті 33 цього Закону передбачено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Тобто умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права (частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 01.11.2012 укладено на строк - 5 (п`ять років), тобто терміном до 12.07.2017 (а.с.11-14).

Відповідно до пункту 8 Договору оренди землі після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до позовної заяви долучено копію заяви про пролонгацію договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 загальною площею 0,0564 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:020:0144, як додаток зазначається копія договору оренди, який до заяви не долучений та копію квитанції про надіслання цінного листа Львівській міській раді разом з описом, в найменуванні зазначено лист про продовження договору оренди.

Крім цього, на описі вкладення у цінний лист проставлено календарний штемпель, з якого неможливо встановити дату направлення, також номер поштового відправлення на описі вкладення відсутній.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав суду жодних доказів, щодо вмісту поштового відправлення (листа-повідомлення, проекту додаткової угоди), в контексті того, що відповідач заперечує отримання відповідних документів.

Матеріали справи взагалі не містять додаткової угоди та доказів її направлення на адресу відповідача у визначений законом строк.

Також, суд вірно зазначив, що позивач не скористався своїм право, передбаченим ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на оскарження в суді відмови, якщо вважав порушеними його законні права та інтереси.

Ураховуючи викладене, підстави про визнання продовженим договору оренди та визнання укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі відсутні, оскільки позивач порушив вимоги закону в частині попередження орендодавця про свої наміри поновити договір оренди, а тому висновки суду з цього приводу є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 14.07.2023

Головуючий

Судді