печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Ковалівській В.В. ,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хитрової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023р. позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення коштів. На обґрунтування зазначила, що 14 травня 2019 року між нею та AT КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений Договір фінансового лізингу № К4Н0А1000001Я6, за умовами якого лізингодавець - AT КБ «ПриватБанк» передав їй у платне володіння предмет лізингу, легковий автомобіль марки Volkswagen Touareg, VIN: НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 як лізингоодержувач, прийнявши транспортний засіб, приступила до виплати щомісячних лізингових платежів. Після повної сплати лізингових платежів Позивач отримала необхідний пакет документів від Банку для реєстрації права власності на автомобіль. Однак, ОСОБА_2 так і не змогла зареєструвати право власності на автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , оскільки він перебуває у міжнародному розшуку та вилучений правоохоронними органами як речовий доказ. Вважає, що Банком не передано їй товар за договором купівлі - продажу, що має наслідком стягнення з Банку вартості непереданого товару та відповідно штрафних санкцій. Просить стягнути кошти в сумі 367 000,00 грн. в якості коштів за непереданий товар та 92 504,11 грн. штрафних санкцій. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача 18.05.2023р. надав відзив. В судовому засіданні просила відмовити в позові.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 12.04.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 27 квітня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено.

19.05.2023р. відповідь на відзив.

19.05.2023р. заперечення на відповідь на відзив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Судом встановлено , що 14 травня 2019 року між Банком, як лізингодавцем, та ОСОБА_2 , як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу № К4Н0А!00000186 .

Відповідно до п. 2.2. ст. 2 Договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передае у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору.

Предметом лізингу за Договором фінансового лізингу згідно Додатку №1 (Специфікації) до договору фінансового лізингу № К4Н0А!00000186 від 14.05.2019 р. виступав транспортний засіб Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова вартістю 367 000,00 гри. Відповідно до додатку № 2 до Договору фінансового лізингу № К4Н0А!00000186 від р. загальна сума лізингових платежів становить 451 243,99 грн. Відповідно до п. 14.2 договору фінансового лізингу строк фінансового лізингу становить 36 місяців.

Згідно п. 2.1 Договору фінансового лізингу, відповідно до якого Лізингодавець (Банк) зобов`язався набути у власність вказаний Лічингоодержукачем ( ОСОБА_2 ) транспортний засіб.

Відповідно до встановлених судом обставин справи на виконання умов Договору фінансового лізингу, ОСОБА_2 самостійно підібрала транспортний засіб марки Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 й вказала саме його придбати Банку у власність з наступною передачею їй у користування та правом викупу.

Саме тому, Банком було придбано вказаний автомобіль на підставі Договору купівлі - продажу транспортного засобу від 15.05.2019 року, укладеного з продавцем ОСОБА_3 (попереднім власником автомобіля). І тут же 15.05.2019 року згідно Акту приймання передачі транспортного засобу ОСОБА_3 автомобіль було передано Банку (Копії договору купівлі - продажу та Акту приймання передачі транспортного засобу між Банком та попереднім власником майна від 15.05.2019 р..

Місцем укладення Договору купівлі - продажу транспортного засобу від 15.05.2019 року є Сервісний центр № 8043 РСЦ МВС в м. Київ.

Договір купівлі - продажу оформлено та підписано за участі адміністратора Сервісного центру, який перевірив інформацію стосовно автомобіля марки Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що вбачається з реквізитів цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору купівлі - продажу транспортного засобу засвідчено, що автомобіль не обтяжений арештом та в розшуку не перебуває. Тобто, в Сервісному центрі № 8043 здійснили перевірку бази даних на предмет перебування зокрема, але не виключно даного автомобілю у міжнародному розшуку

Придбавши автомобіль через Сервісний центр 8043, Банк в той же момент зареєстрував право власності за собою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 з державним номером автомобіля НОМЕР_3 При реєстрації права власності не виявлено жодних даних стосовно перебування автомобіля у міжнародному розшуку та інших перешкод у реєстрації права власності.

При укладенні Договору фінансового лізингу приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рябикіною А.А., яка посвідчувала цей Договір здійснено перевірку на предмет арештів та обтяжень на предмет лізингу згідно Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що засвідчено в п. 14.10.1 Договору фінансового лізингу.

15.05.2019 року автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 передано Банком у володіння та користування ОСОБА_2 , що підтверджується Актом приймання - передачі від 15.05.2019 року, який підписаний сторонами .

З 15.05.2019 року автомобіль перебував у володінні і користуванні саме у Позивача. На момент передачі транспортного засобу не існувало жодних претензій до Банку.

Відповідно до п. 11.2 ст. 11 Договору фінансового лізингу, право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою лізингодавця Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності, але не раніше ніж через один рік, починаючи з дати підписання сторонами Акту.

У зв`язку з виконанням лізингоодержувачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу в повному обсязі, 25 липня 2022 року Банком Позивачу було надано повний пакет документів, на підставі якого вона мала зареєструвати право власності на автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 за собою .

Позивач лише 03.01.2023 року звернулась до Сервісного центру МВС України з метою перереєстрації автомобіля марки Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . державний номер НОМЕР_3 . під час чого стало відомо, що він перебуває у міжнародному розшуку, що стало підставою для вилучення транспортного засобу. На підтвердження вказаної обставини Позивачем надано Довідку відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління НП в Київській області від 09.01.2023 року та Витяг з ЄДРДР.

Саме через неможливість реєстрації права власності за собою, Позивач посилається як не передання їй транспортного засобу з боку Банку, що на її думку є підставою для стягнення вартості транспортного засобу та штрафних санкцій в силу ст. 693 ЦК України.

Такі доводи Позивача спростовуються встановленими судом обставинами та доказами купівлі автомобіля, проведення перевірки його знаходження в тому числі у міжнародному розшуку чи перебуванні під арештом, та передачі їй автомобіля 15.05.2019 року.

З наданої ж Позивачем Довідки поліції від 09.01.2023 року не вбачається жодних даних стосовно підстав постановки та часу перебування автомобіля марки Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 у міжнародному розшуку.

Відповідно до ч.І ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, (ст.4 ЦПК України).

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У відповідності до положень ч.І ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПКУкраїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові ВГІ ВС від 02.02.2021 № 925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Позивач не надав належних та допустимих доказів вини Банку у порушенні умов Договору як фінансового лізингу, так і Договору купівлі - продажу автомобіля.

Тому безпідставним є покладення відповідальності на Банк за начебто не передання ОСОБА_2 транспортного засобу. Крім того відсутні докази, які б свідчили про порушення права Позивача на реєстрацію права власності на автомобіль саме Банком.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 367 000,00 грн. в якості коштів за непереданий товар , 92 504,11 грн. штрафних санкцій є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст..141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст..16 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач : ОСОБА_2 : АДРЕСА_1

відповідач: АТ КБ «Приватбанк»: 01001,м.Київ, вул.. Грушевського,1Д

Суддя Остапчук Т.В.