Справа № 508/605/23
Номер провадження 2-о/508/18/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Банташ Д.С.

за участю секретаря с/з Мазарак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка Березівського району Одеської області цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з заявою до суду, при цьому, наполягала на встановленні факту належності їй, диплома про навчання серії НОМЕР_1 від 01.07.1981 року реєстраційний № 5150.

Свої вимоги, мотивувала тим, що в 1981 році закінчила Режевський сільськогосподарський технікум МСГ РРСФР (мовою оригіналу «Режевский сельскохозяйственный техникум МСХ РСФСР»), за спеціальністю бухгалтерський облік в сільськогосподарському виробництві з присвоєнням кваліфікації бухгалтера, та отримала диплом серії НОМЕР_1 виданий 01.07.1981 року, реєстраційний № 5150 . В дипломі серії НОМЕР_1 виданому 01.07.1981 року її прізвище, ім`я та по батькові зазначено « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). Після закінчення технікуму була прийнята на роботу з 27.07.1981 в колгосп імені Чапаєва Тавдинського району Свердловської області де було заповнено трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 , в якій її прізвище, ім`я та по батькові зазначено « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). В свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 видане 01 жовтня 1983 року, в графі «громадянка» зазначено мовою оригіналу « ОСОБА_1 », в графі «Прізвища після укладення шлюбу», «дружина» зазначено мовою оригіналу « ОСОБА_1 ». Після виповнення пенсійного віку, вона звернулася до відділу обслуговування громадян № 3 Головного Управління Пенсійного фонду України Одеської області для призначення їй пенсії за віком. Проте, рішенням від 05.05.2023 року, Пенсійним фондом України до її страхового стажу не зараховано період навчання в технікумі, так як в дипломі серії НОМЕР_1 який виданий 01.07.1981 року її прізвище, ім`я, по батькові не відповідає зазначеному в свідоцтві про її народження і паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 . У зв`язку з чим вона позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання пенсії за віком.

Заявник, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи, Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, у судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення в якому не заперечує щодо встановлення факту належності заявниці диплому, та просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , прізвище ім`я, по батькові заявниці зазначено « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). (а.с. 4)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 видане 01 жовтня 1983 року, заявниця, 01 жовтня 1983 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 01 жовтня 1983 року, в графі «громадянка» зазначено мовою оригіналу « ОСОБА_1 », в графі «Прізвища після укладення шлюбу», «дружина» зазначено мовою оригіналу « ОСОБА_1 ». (а.с. 5)

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 виданого 12 лютого 1999 року на ім`я ОСОБА_1 , на сторінці 2 в графів «прізвище, ім`я, по батькові» зазначено « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). (а.с. 6-7)

З копії диплому серії НОМЕР_1 виданого 01.07.1981 року, реєстраційний № 5150 , в графі «Дійсний диплом виданий» прізвище, ім`я та по батькові зазначено « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). (а.с.9)

Зазначені розбіжності в написанні прізвища, ім`я, по батькові заявника в документах, заявниця позбавлена можливості захистити право на отримання пенсії за віком.

Дані обставини і стали підставою для звернення заявниці до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ч. 2 ст. 294 ЦПК України).

Згідно із частинами першою та другою статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту, що має юридичне значення породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для встановлення юридичного факту для заявника не існує.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим її заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 77,81, 258, 259, 263, 268, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) диплому серії НОМЕР_1 від 01.07.1981 року, реєстраційний номер 5150 , який виданий на ім`я « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Миколаївський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду, або безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 06.07.2023 року.

Суддя: Д.С. Банташ