Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/681/23
Провадження № 2/542/201/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 03.05.2023 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилалась на наступні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08.05.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 06.06.2023 року (а.с.23-24).

06.06.2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.07.2023 року (а.с.35).

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи (а.с.27-28,41-42).

Від представника позивача, адвоката Плішкіна Ю.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 45).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.38), надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.32).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 19.01.2009 року (а.с.31), ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області (а.с.9), померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, яким є позивач в силу ст.1261 ЦК України.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради №02-14/957 від 30.11.2022 року, померла ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований: син ОСОБА_1 (а.с. 16).

Також, на час смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 , 1999 року народження, був неповнолітнім, а отже відповідно до положень ч.4 ст. 1268 ЦК України, вважається таким що прийняв спадщину.

Крім того, позивач звернувся й до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Так, з повідомлення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.І. (а.с. 18,43), та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2023 (а.с. 10) вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена спадкова справа №150/2022. Згідно з матеріалами спадкової справи: спадкоємцем за законом є її син ОСОБА_1 . Заяви від інших спадкоємців не надходили.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19.04.2023 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.І. прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та державної реєстрації права власності спадкодавця (а.с. 10).

Як вбачається з даних, що містяться у виписці з погосподарської книги №5 номер об`єкта погосподарського обліку №1801-1 станом на 04.04.2022 року (а.с.15), ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 21.01.2022 року №761 (а.с. 14) реєстрація права власності на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами станом на 31.12.2012 року не проводилась.

Та згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.46) відомості про реєстрацію права власності на спірне майно також відсутні.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Враховуючи, що право власності на спірний будинок було набуте спадкодавцем на законних підставах, оскільки підтверджується випискою із погосподарської книги об`єкта погосподарського обліку №1801-1, а момент виникнення права власності на нього не пов`язане з його державною реєстрацією, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті.

Відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно не позбавляє спадкоємця права на спадкування нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Таким чином, враховуючи, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання права власності на житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарським будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: адвокат Плішкін Юрій Степанович, адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул.Центральна, 23, смт Нові Санжари, Полтавського району, Полтавської області.

Повний текст рішення складений 06 липня 2023 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва