ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/195/23
Провадження № 2/362/940/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Харченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Андрєєв І.П., звернувся до суду в порядку цивільного судочинства в якому просив збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 12 000 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, які щорічно підлягають індексації відповідно до закону. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які Позивач понесла у зв`язку з розглядом справи.

Вказуючи на те, що 12.02.2021 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по справі №362/4963/20, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09.09.2006 року у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом із матір`ю.

Для забезпечення виконання батьком свого обов`язку по утриманню дитини Васильківським міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ від 01.10.2020 року по справі №362/4432/20 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Дитина має проблеми зі здоров`ям та є дитиною-інвалідом.

Сину поставлено два діагнози синдром FMF, який є не виліковним, і синдром PFAPA, який не лікується в Україні. У заключенні лікаря зазначено, що дані захворювання є невиліковним, що дитина потребує постійного лікування, лабораторного моніторингу та рекомендовано проводити лікування у Федеративній Республіці Німеччині на постійній основі. Також стійкість розладу здоров`я підтверджується повідомленням №1962 в якому зазначається період надання допомоги інвалідам з 18.07.2014 року до 11.06.2030 року, тобто до 18-річчя дитини.

У зв`язку з хворобою сина позивачка була вимушена поїхати до Федеративної Республіки Німеччини для того щоб забезпечити сину належне та необхідне лікування. На сьогоднішній день він потребує спеціального лікування та догляду. Позивачка лікує сина у клініці в Німеччині ТК Die Techniker. Лікування потребує значних грошових вкладень на спеціальне харчування, догляд і медичне обслуговування. Аліментів у розмірі 1416,50 грн., які сплачує Відповідач недостатньо для забезпечення належного медичного обслуговування та покупку ліків, які є дуже необхідними для їхнього сина.

Після розгляду справи №362/4432/20 про стягнення аліментів на утримання дитини не брався до уваги стан здоров`я дитини.

ОСОБА_2 працює відеографом. З метою зібрання доказів до позовної заяви про доходи Відповідача адвокат Андрєєв І.П. направив адвокатський запит до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області.

У Головного управління ДПС України у Київській області адвокат Андрєєв І.П. попросив надати інформацію про отриманні доходи та утримані з них податки стосовно ОСОБА_2 за період з 01.10.2020 року по теперішній час. У відповіді на адвокатський запит Головне управління ДПС України у Київській області зазначило, що відомості з Державного реєстру є інформацією з обмеженим доступом, персональні дані фізичних осіб платників податків із ДРФО є інформацією з обмеженим доступом, без згоди фізичної особи платника податків її персональні дані можуть передаватися за рішенням суду.

Оскільки Відповідач є само зайнятою особою, переважно отримує оплату від своїх клієнтів готівкою та може приховувати свої доходи, що в подальшому ускладнить належне виконання рішення та сплати аліментів на утримання дитини, вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу, у розмірі 12 000 грн. на місяць. Розмір аліментів який, вважає позивачка, достатнім для утримання дитини розраховує з суми щомісячних витрат на дитину та її лікування, з урахуванням того, що відповідно до законодавства частину витрат на утримання сина несе позивачка самостійно, як мати.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали (а.с. 49).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадженням (а.с.58).

19.04.2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять у задоволенні позову відмовити, оскільки не погоджуються з позовною заявою, вважають позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та безпідставними. Дійсно ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 10 жовтня 2020 року Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі № 362/4432/20 (провадження № 2-н/362/290/20) було постановлено Судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

З дня видачі Васильківським міськрайонним судом Київської області Судового наказу № 2-н/362/290/20 від 01.10.2020 року щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання спільного сина - ОСОБА_5 , матеріальне становище Відповідача погіршилось.

Так, на сьогоднішній день Відповідач офіційно ніде не працює, значних доходів не має.

Ніякого майна Відповідачем не було придбано взагалі, оскільки коштів на це Відповідач не має. Факт відсутності купленого майна підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 329451690 від 18.04.2023 року.

Відповідно до довідки-розрахунку з Відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі частини від середньомісячної заробітної плати по регіону, що на день слухання справи становить 3603,75 грн., отже, більше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Це підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 19.04.2023 року. Оскільки у Відповідача скрутне матеріальне становище, утворилась заборгованість по сплаті аліментів, що стверджується Довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 19.04.2023 року.

Про наявність заборгованості Позивачу відомо, що підтверджується інформацією з сайт «Судова влада України», де вбачається, що вона зверталась із позовними заявами до Васильківського міськрайонного суду Київської області про стягнення з Відповідача заборгованості та неустойки за несплату аліментів.

Однак, по мірі можливості Відповідач сплачує аліменти на утримання спільного сина.

При цьому, з дня видачі Васильківським міськрайонним судом Київської області Судового наказу становище Позивача покращилось.

Так, 04 серпня 2021 року Позивачем придбано шляхом купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий номер :11:006:0012, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 329450281 від 18.04.2023 року.

Крім того, виходячи із Попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що додано до позовної заяви, Позивач має матеріальні можливості здійснювати оплату правничих послуг адвоката у цій цивільній справі у розмірі 22 000 грн.

Що стосується стану здоров`я спільного сина сторін, то Позивачем до позовної заяви додано медичні документи про стан здоров`я дитини, які надані до дня видачі Васильківським міськрайонним судом Київської області Судового наказу № 2- н/362/290/20 від 01.10.2020 року щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів.

Погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів на його утримання не відбулось. Стан здоров`я дитини стабільний, а тому не може бути підставою для збільшення розміру аліментів на його утримання.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду 09 лютого 2022 року справа № 693/1218/20 (провадження № 61-19962св21).

У позовній заяві Позивач жодним чином не обґрунтовує збільшення аліментів, що стягуються з Відповідача до розміру 12 000 грн., а також не вказує майновий стан свій (Позивача) та дитини, розмір середньомісячних витрат на дитину, її потреби, що не дає змоги в повному обсязі врахувати всі обставини. Враховуючи норми чинного законодавства та практику судового розгляду такої категорії справ, Позивачем належними та допустимими доказами не доведено підстав збільшення розміру аліментів, а тому у задоволені позову просив відмовити (а.с. 64-68).

Станом на день ухвалення рішення представником позивача та позивачкою в строки встановленні в ухвалі суду не було направлено відповідь на відзив відповідача.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 12.02.2021 року рішенням Васильківським міськрайонним судом Київської області по справі №362/4963/20 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.07.2012 року (а.с.14).

Згідно судового наказу виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 01 жовтня 2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16, 80).

Відповідно до Висновку лікаря №1647 від 06.05.2019 року ОСОБА_3 має два діагнози синдром FMF, який є не виліковним, і синдром PFAPA, який не лікується в Україні. У висновку лікаря зазначено, що дані захворювання є невиліковним, що дитина потребує постійного лікування, лабораторного моніторингу та рекомендовано проводити лікування у Федеративній Республіці Німеччині на постійній основі (а.с. 18).

Згідно Довідки №1590 від 30.06.2015 року видана Управлінням соціального захисту Виконавчого комітету Васильківської міської ради, про те, що ОСОБА_1 одержує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітей-інвалідам на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 949 грн. з 18.07.2014 року по 11.06.2030 року (а.с. 19).

Відповідно до Довідки-розрахунку Відповідач з відповідача стягуються аліменти у розмірі 3603, 75 грн та він має заборгованість по сплаті аліментів станом на 19.04.2023 року у розмірі 39 792,25 грн. (а.с. 71-72).

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 329450281 від 18.04.2023 року 04 серпня 2021 року Позивачем придбано шляхом купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий номер :11:006:0012 (а.с. 77-78).

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує; 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) Інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилання позивачки на ту обставину, що нібито відповідач офіційно працює відеографом та є само зайнятою особою, переважно отримує оплату від своїх клієнтів готівкою та може приховувати свої доходи, вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу, у розмірі 12 000 грн. на місяць.

Проте зазначене не знайшло свого обґрунтованого підтвердження в судовому засіданні та спростовано стороною відповідача шляхом подачі письмових доказів (довідку-розрахунок).

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Проте, представником позивачки не доведено належними та допустимими доказами про наявність обставин, які б давали суду підстави змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 12 000 грн.

Разом з тим, в судовому засіданні не доведено зміну матеріального та сімейного стану відповідача по справі ОСОБА_2 з часу видачі Судового наказу про стягнення з нього аліментів в 1/4 частці від доходу, не доведено також і обставин, які б свідчили про наявність в нього прихованих статків.

Таким чином, оскільки матеріальний стан відповідача не покращився, доказів про зміну матеріального стану позивачки представником позивача суду надано не було, а тому відсутні підстави, визначенні статтею 192 Сімейного кодексу, для зміни способу стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 12 000 грн.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Така ж позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 вересня 2019 року по справі №459/2181/17.

Таким чином, заявляючи вимогу про збільшення розміру аліментів, позивачка повинна була надати суду докази на підтвердження зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я платника аліментів або ж докази, які підтверджують ці ж обставини щодо неї.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не надала суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження погіршення матеріального становища або ж поліпшення матеріального становища відповідача у справі, з якого за рішенням суду стягуються аліменти на дитину.

Крім того, не є належним обгрунтування для збільшення розміру аліментів на утримання дитини посилання позивача на ту обставину, що витрати на утримання сина значно зросли, оскільки він має проблеми зі здоров`ям та є дитиною-інвалідом у зв`язку з хворобою сина позивачка була вимушена поїхати до Федеративної Республіки Німеччини для того щоб забезпечити сину належне та необхідне лікування. На сьогоднішній день він потребує спеціального лікування та догляду.

Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дітей.

Таким чином, з положень Сімейного кодексу України вбачається, що у разу понесення позивачем додаткових витрат на розвиток особливих здібностей дітей, відвідування гуртків, лікування дитини, нею обрано не належний спосіб захисту, шляхом внесення позовної заяви про збільшення розміру аліментів і тому наявність додаткових витрат на дитину не може слугувати обставиною для збільшення розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає підстав для задоволення даних вимог та вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

В силу положень ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, статтями 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 12.05.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко