Справа № 169/205/23
Провадження № 2/169/168/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2023 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_4 , спадщину після смерті якого прийняв батько позивача ОСОБА_5 . Спадкових прав останній не оформив та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 заповіту не складав. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього, яка звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, 04 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а. с. 81).
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а. с. 86, 87), про причини неявки суд не повідомляли, відзиви на позов не подавали.
Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.
За змістом статей 524, 548 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно з частиною другою статті 553 Цивільного кодексу УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 14) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 підтверджується витягом з погосподарської книги села Сушибаба за 1998 рік Озерянської сільської ради Турійського району Волинської області (а. с. 26).
До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з ганком «а», загальною площею 68,3 кв. м, житловою площею 37.7 кв. м, літня кухня «Б-1», льох з шийкою «В-1» (а. с. 22-25).
Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 27).
Заповіту за життя ОСОБА_4 не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося.
Відповідно до довідки Озерянської сільської ради Турійського району Волинської області від 20 жовтня 2017 року № 336 в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 з дня його смерті вступив його син ОСОБА_5 (а. с. 15), який в контексті положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР є таким, що прийняв спадщину.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як сини спадкодавця, жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 не вчиняли і в контексті частини другої статті 553 Цивільного кодексу УРСР вважаються такими, що відмовилися від спадщини.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 16).
Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).
Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Позивач є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 18).
ОСОБА_5 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований та постійно проживав з дочкою ОСОБА_1 в селі Сушибаба Ковельського району Волинської області, яка 12 грудня 2017 року подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останнього (а. с. 40 на звороті).
Заповіту за життя ОСОБА_5 не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося (а. с. 50 на звороті, 51).
Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.
З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 , як дочка спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка в контексті положень статей 1268, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 .
Постановою приватного нотаріуса від 29 липня 2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове нерухоме майно, який підтверджує його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_5 (а. с. 21).
Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 206/2017 до майна померлого ОСОБА_5 (а. с. 40- 79), з яких також видно, що ніхто, окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину на інше належне спадкодавцю майно видані також позивачу.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.
Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону, з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок по 536 гривень 80 копійок з кожного.
На підставі викладеного, статей 524, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» з ганком «а», загальною площею 68,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б-1», льох з шийкою «В-1»», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник позивача: ОСОБА_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .
Повне рішення складено 25 квітня 2023 року.
Головуючий