Справа № 487/1672/23
Провадження № 2/487/1235/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Темнікової А.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва 27 березня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд прийшов до наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: позивачем не вказано місце проживання чи перебування відповідача.

При зверненні до Заводського районного суду міста Миколаєва позивачка посилалась на норми ч. 10 ст. 28 ЦПК України та зазначила, що позовну заяву слід розглядати у даному суді, оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем перебування відповідача в Україні є Центральний районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (місце державної реєстрації шлюбу з відповідачем). Назва даного органу 22.06.2021 року змінена на Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), що розташований за адресою: місто Миколаїв, провулок Кур`єрскьий, 7.

Однак, згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Отже, дані позивачки, що останнім відомим місцем перебування відповідача є адреса органу, який зареєстрував шлюб, не відповідають вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 31.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України; надано позивачці п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, а саме: подання позовної заяви із зазначенням відомостей про місце проживання чи перебування відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Вказана ухвала Заводського районного суду міста Миколаєва від 31.03.2023 року була отримана позивачкою 11.04.2023 року.

18.04.2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. У вказаній заяві представником позивача вказано, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається у попередньому засідання відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України (пункт 7). Отже, на думку представника позивача, подану позовну заяву слід розглядати в Заводському районному суді міста Миколаєва, оскільки шлюб, про розірвання якого подано позов, географічно було зареєстровано на території Заводського району міста Миколаєва.

Разом з цим, Законом України «Про міжнародне приватне право», встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Отже, Законом України «Про міжнародне приватне право» встановлена загальна можливість розгляду справи з іноземним елементом судами України.

Статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Територіальна юрисдикція (підсудність) справ регламентована Цивільним процесуальним кодексом України.

За загальним правилом, позов до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Крім того, згідно п. 10 ст. 28 ЦПК України (альтернативна підсудність) позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Також, згідно п. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Будь-яких даних, що за загальними або альтернативним правилами територіальної юрисдикції (підсутності) справа підсудна Заводському районного суду міста Миколаєва відсутні. Крім того, загальна можливість розгляду судом України справи за участі іноземного елемента не звільняє позивача від необхідності дотримання норм чинного процесуального законодавства щодо форми і місту позовної заяви, які визначені ст. 175 ЦПК України.

З огляду на викладене, вивчивши зміст поданої заяви про усунення недоліків, суд приходить до висновку, що недоліки, зазначенні в ухвалі Заводського районного суду міста Миколаєвавід 31.03.2023 року, не усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про застосування вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 3 ст.185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя А.О. Темнікова