Справа № 484/1995/23
Провадження № 2/484/691/23
28.06.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Максютенко О.А.
секретар судового засідання Завірюха В.Ю.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів
18.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обгрунтований тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.09.2012 року з відповідача по справі стягуються аліменти на дитину у розмірі 1/6 частина заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів був визначений з урахуванням того, що на утриманні відповідача знаходилась ще дитина від іншого шлюбу.
Аліменти, які сплачує відповідач, не забезпечують належного рівня утримання дитини. В даний час син має захворювання зору та потребує постійних обстежень та лікування, придбання окулярів, скло яких в результатами обстежень підлягає заміні.
На підставі викладеного просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на відповідача, та стягувати з відповідача аліменти в розмірі частина заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.
26.04.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.
Про слухання справи сторони повідомленні належним чином.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.
Сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 28 липня 2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області.
19.12.2012 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області розірвано шлюб зареєстрований 19.07.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , після розірвання шлюбу ОСОБА_6 змінено прізвище на дошлюбне « ОСОБА_7 ».
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.09.2012 року справа №2-1421/1528/12 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 22.08.2012 року.

Підставою звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів є те, що позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітнього сина ОСОБА_8 , та перестала існувати та обставина, що на утриманні відповідача знаходилась ще одна дитина, що було враховано при винесенні рішення про визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Також, позивач послався на те, що син має захворювання зору,що потрбує значних витрат на лікування.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам дано роз`яснення, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 п.17 даної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Підставою врахування покращання матеріального становища платника аліментів, є збільшення витрат на своє утримання та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється наявність у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шостастатті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивномута безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні доказине мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатністьі взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраниму справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суду не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України, для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на малолітнього сина ОСОБА_8 . Не надання рішення суду про стягнення аліментів позбавляє суд можливості перевірити доводи позивача, що саме судом було враховано при визначенні розміру аліментів.

В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження погіршення матеріального становища одержувача аліментів чи покращення такого становища платника аліментів.

Посилання позивача на додаткові витрати по лікуванню сина, нічим не підтверджено, копії товарних чеків виготовлено неякісно, неможливо прочитати на що витрачались кошти. Відсутні докази того, що саме для малолітнього ОСОБА_3 були здійснені дані витрати.

Також, слід зазначити, що позивач не позбавлена права звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що вимога позивачки про збільшення розміру аліментів не ґрунтуються на зазначених вимогах закону, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 06.07.2023 року.

Суддя