Справа № 456/3398/22 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/908/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Назар Х.Б.;

позивача ОСОБА_1 ;

адвоката Долішньої М.В. представника ТзОВ «Стрийське АТП»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у міста Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) «Стрийське АТП», в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд визнати протиправними дії відповідача, як перевізника, щодо безпідставної відмови позивачу в безоплатному проїзді в приміських маршрутах загального користування тастягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач є інвалідом II групи загального захворювання, маючи пільгове посвідчення «Посвідчення реабілітованого та потерпілого від політичних репресій на території України», а також перебуваючи в соціальному статусі пенсіонера, має право на безкоштовний проїзд на автобусних маршрутах загального користування при пред`явленні водієві маршрутки посвідчення встановленого зразка.

Однак, протягом тривалого періоду часу, а саме - з 2020 року, відповідач, як перевізник, який обслуговує міські та приміські маршрути на території Стрийського району, неодноразово порушував гарантовані державвою законні права та інтереси позивача на безоплатний проїзд. Зокрема, водії відповідача відмовляють йому в безоплатному проїзді та вимагають або сплатити кошти за проїзд, або залишити автобус. Він неодноразово звертався до перевізника з листами, однак жодної відповіді від останнього не отримав. Після чергової відмови в безоплатному перевезенні водієм автобуса сполученням Стрий-Жидачів, що мало місце 19.10.2020 року, він звернувся із заявою до Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області щодо неправомірних дій перевізника, яку було скеровано в Управління Укртрансбезпеки у Львівській області для розгляду по суті. Отримавши відповідь Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, йому стало відомо, що 16 грудня 2020 року державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Львівській області було проведено рейдову перевірку, в результаті якої складено акт на ТзОВ «Стрийське АТП» про порушення вимог ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» за безпідставну відмову в пільговому перевезенні.

Крім цього, позивач неодноразово звертався на «гарячу лінію» з відповідними заявами, на які отримував відповіді від Стрийської районної державної адміністрації, як сторони укладеного між нею та ТзОВ «Стрийське АТП» договору про організацію перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, про те, що він має право на безоплатний проїзд всіма видами міського пасажирського транспорту та на автомобільному транспорті загального користування в сільській місцевості в межах адміністративного району за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі затвердження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Листом від 17.07.2020 року позивача було повідомлено про проведення додаткового інструктажу водія щодо правил надання послуг на автомобільному транспорті загального користування, однак вказаний інструктаж жодним чином на перевізника не вплинув.

22 червня 2022 року в позивача знову виник черговий конфлікт із водієм автобуса за маршрутом «Стрий-Великі Дідушичі», оскільки водій відмовив йому в проїзді за пільговим посвідченням «Посвідчення реабілітованого та потерпілого від політичних репресій на території України», в зв`язку з чим він викликав поліцію та написав заяву, на яку отримав відповідь про наявність цивільно-правових відносин, які вирішуються в судовому порядку.

Стверджувалося, що протиправними діями ТзОВ «Стрийське АТП» позивачу було заподіяно моральної шкоди, оскільки його життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями через грубість водіїв транспортних засобів, приниження його гідності в присутності інших пасажирів, ним понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізувати свої звички і бажання внаслідок витрат часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади з метою належного захисту його порушених прав, а тому просив стягнути з відповідача 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено.

Визнано протиправними дії перевізника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» щодо безпідставної відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в безоплатному проїзді в приміських маршрутах загального користування.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 5 000 гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» (ЄДРПОУ 34921454) 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави(а.с. 121-124).

Рішення суду оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт наполягає на тому, що позивачем не було пред`явлено «належного документа», який би надавав йому право на безоплатний проїзд.

Покликаючись на те, що «акти перевірок, в яких зафіксовано факти безпідставної відмови ОСОБА_1 в пільговому перевезенні» не підлягають оскарженню в судовому порядку, вважає неправомірним посилання суду на ту обставину, «що такі акти перевірок не оскаржувались Відповідачем та є не скасовані».

Вважає, «що розмір моральної шкоди, присуджений судом є безпідставним, завищеним та призводить до збагачення Позивача» (а.с. 128-133).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Матеріалами справи безспірно стверджується те, що на позивача поширюється дія рішення Львівської обласної ради від 16 лютого 2016 року № 87 «Про безоплатний проїзд ветеранів національно-визвольної боротьби в автомобільному транспорті загального користування». Він також має право на безкоштовний проїзд у пасажирському транспорті (крім таксі) і як особа з інвалідністю 2 (другої) групи відповідно до статті 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Наведене визнається у відповідях Стрийської районної державної адміністрації позивачу на його чисельні звернення з приводу порушення відповідачем його прав на згадані пільги (а.с. 7, 8, 11-13, 68).

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що Стрийська районна військова адміністрація у поданих до суду письмових Поясненнях на позов ОСОБА_1 підтримала заявлені ним позовні вимоги (а.с. 30-32).

За вищенаведених обставин колегія суддів відхиляє доводи апелянта стосовно того, що позивачем не було пред`явлено «належного документа», який би надавав йому право на безоплатний проїзд: як такі, що суперечать матеріалам справи, оскільки безспірно встановлено наявність у позивача документів, які надають йому право на пільговий проїзд, а за наявності таких документів твердження про те, що їх не було пред`явлено для пільгового проїзду, є суперечливим і таке підлягає критичній оцінці.

Відповідно, суд першої інстанції дав належну оцінку «актам перевірок, в яких зафіксовано факти безпідставної відмови ОСОБА_1 в пільговому перевезенні», визнавши ці акти перевірок належними та допустимими доказами по справі, а тому доводи апеляційної скарги, які ставлять під сумнів згадані акти перевірок, колегія суддів також оцінює критично, а відтак визнає їх такими, що не заслуговують на увагу.

У відповідності до роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3) і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (зокрема, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану п.9).

Безспірним є той факт, що позивач в результаті умисних винних дій відповідача (який неодноразово ігнорував передбачені чинним законодавством права позивача на пільговий проїзд) зазнав, як моральних, так і інших негативних явищ, оскільки був позбавлений можливості скористатися транспортними послугами, які відповідач зобов`язаний був йому надати.

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що присуджений до стягнення з відповідача на користь позивача розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а тому доводи апеляційної скарги з посиланням на те, «що розмір моральної шкоди, присуджений судом є безпідставним, завищеним та призводить до збагачення Позивача», також визнає такими, що не можуть прийматися до уваги.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2023 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 липня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.