Справа №707/3017/22
Провадження №2/707/156/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

представниці відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Слободянюка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Елеонори Антонівни про визнання недійсними у 1/2 частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.11.2018 № 11369, 11376 та скасування записів про державну реєстрацію, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 та арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області знаходиться вищевказана цивільна справа за двома позовами ОСОБА_2 , які були об`єднані ухвалою суду від 27.02.2023 в одне провадження (в одну справу).

Позивачка в судові засідання, які були призначені на 29.03.2023 о 10-15 год. та 24.04.2023 о 09-00 год. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи без її участі не заявила.

Представниця відповідача ОСОБА_3 вказала, що вона просить надати їй можливість забезпечити вручення судової повістки позивачці за допомогою кур`єру.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позицію представниці відповідача.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позови ОСОБА_2 підлягають залишенню без розгляду з наступних підстав.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 13.01.2022 було відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.03.2022, яка відображена в протоколі судового засідання, підготовче провадження по справі закрито та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

На адресу позивачки, яка була зазначена нею у позовних заявах, судом засобами поштового зв`язку було надіслано судову повістку про виклик до суду в судове засідання на 29.03.2023 о 10-15 год. Однак, конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся на адресу суду, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з даними трекінгу АТ «Укрпошта» вказане поштове відправлення не було вручено під час доставки ще 23.03.2023.

У зв`язку з неявкою позивачки судовий розгляд з 29.03.2023 було відкладено на 24.04.2023.

В судове засідання, яке було призначене на 24.04.2023, позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи повторно не з`явилася. Відповідний конверт з судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація від позивачки про зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження) чи адреси, на яку їй слід направляти повідомлення щодо розгляду її позову, до суду не надходила.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі №908/3468/13 зробив висновок, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 04.03.2021 у справі № 910/6835/20).

Крім того, суд неодноразово надсилав СМС-повідомлення з інформацією про дату, час та місце розгляду справи на номер телефону, вказаний позивачкою у позовних заявах. Тобто, суд вжив всіх можливих заходів для належного і ефективного повідомлення позивачки про дату, час та місце судових засідань, а позивачка не проявила достатньої зацікавленості у розгляді цієї справи та навіть не виявила бажання надати заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Суд констатує, що за весь час перебування цивільної справи у провадженні суду ОСОБА_2 не з`явилась на жодне підготовче або судове засідання по справі та не забезпечила участь свого представника, хоча суд кожного разу повідомляв позивачку про розгляд за адресою її проживання, зазначеною нею самою у позовній заяві.

При цьому, позивачка була обізнана про наявність у провадженні судді Бароніна Д.Б. цієї справи, про що свідчать її заяви від 17.01.2023.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тлумачення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК дозволяє дійти висновку про те, що застосування інституту залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача або його представника в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов:

- належного повідомлення позивача або його представника про дату, час та місце щонайменше двох останніх судових засідань;

- повторної неявки позивача або його представника в судове засідання;

- ненадходження від позивача або його представника клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз наведених норм процесуального права також свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 та неодноразово раніше викладалась у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Судом встановлено, що про дату, час і місце судових засідань, які відбулися 29.03.2023 та 24.04.2023, позивачка була повідомлена належним чином. Проте, в судові засідання позивачка не з`явилася, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надала, явку свого представника не забезпечила. Суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача. На думку суду, позивачка мала всі можливості для того, щоб подати заяву про розгляд справи без її участі.

Стосовно клопотання представниці відповідача про вручення їй повістки для передання позивачці суд зазначає, що ч. 5 ст. 223 ЦПК покладає на суд обов`язок розглянути питання про залишення позову без розгляду в разі повторної неявки позивача, який не повідомив про причини неявки. Єдиним виключенням з цього правила є надходження заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Отже, вищевказане клопотання представниці відповідача не підлягає задоволенню та не впливає на можливість залишення позовів без розгляду. Позивачка своєю поведінкою довела необхідність застосування саме такого заходу процесуального реагування.

Враховуючи викладене, суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК вважає за необхідне залишити без розгляду вищевказані позови.

Доказів понесення судових витрат відповідачами або третіми особами до суду надано не було.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 257, 258-261, 353, 354-355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позови ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Елеонори Антонівни про визнання недійсними у 1/2 частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.11.2018 № 11369, 11376 та скасування записів про державну реєстрацію залишити без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що залишення позовів без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовів без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Д. Б. Баронін