ЄУН № 337/620/23
Провадження № 2-о/337/46/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Огурцової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), восьма Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Російської Федерації, у селище Чибізовка Борисоглебського району Воронезької області у зв`язку з неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, зобов`язавши Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до вимог ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у справі.

06.02.2023 року суддя відкрив у справі окреме провадження та призначив судове засідання на 07.03.2023 року.

В судове засідання заявник не з`явилась, просила суд розглядати заяву за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Хортицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмове заперечення, в якому вказала, що з дати зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, а саме з 27 грудня 2022 року, до документів, виданих на території росії і білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року, яка є чинною у відносинах України з росією і білоруссю.

Отже, свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 30.07.2021 року видане 93600004 (російською мовою) Территориальный отдел ЗАГС Борисоглебского района Управлыння ЗАГС Воронежской области складене на ім`я (російською мовою) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 видане компетентним органом Російської Федерації визнається дійсними в Україні після додаткової легалізації.

Крім того, заявником до матеріалів справи не долучені докази відмови у відкритті спадкової справи.

Заінтересована особа державний нотаріус восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А. просила суд розглядати справу за її відсутності.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 .

21.07.2021 року «Территориальный отдел ЗАГС Борисоглебского района Управления ЗАГС Воронежской области» видав на ім`я (російською мовою) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 30.07.2021 року (російською мовою) .

Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV, у редакції від 23.12.2022 року, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 р., укладеної між державами членами СНД, зокрема, Україною і Російською Федерацією, та ратифікованою Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 р., документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення; документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Дія вказаної Конвенції відповідно до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» № 2783-IX від 01.12.2022 р., який набрав чинності 23.12.2023 р., була зупинена у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь, також Україна згідно з положеннями зазначеного Закону вийшла з цієї конвенції.

Так, дія Конвенції від 22 січня 1993 р. та Протоколу від 28 березня 1997 року зупинена з 27.12.2022 року.

Дія цієї Конвенції (у т. ч. й ст. 13) зупиняється щодо будь-яких документів виданих, посвідчених лише у двох країнах (російська федерація та республіка білорусь), незалежно від дати їх видачі, посвідчення.

Проте, з дати зупинення дії Конвенції 1993 року у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, яка була підписана 05.10.1961 року в м. Гаага. Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 р. № 2933-ІІІ Україна приєдналася до Конвенції, що набула чинності з 22.12.2003 р. та залишається чинною у відносинах України з росією і білоруссю.

Водночас, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 р. № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» було установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Таким чином, станом на день розгляду заяви, свідоцтво про смерть, видане на території російської федерації, не потребує будь-якої легалізації. Тому свідоцтво про смерть ОСОБА_2 має бути прийнято органами державної влади як доказ її смерті, оскільки підтверджує цей факт.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) правомірно відмовив заявнику ОСОБА_1 у реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , оскільки факт її смерті вже зареєстрований у встановленому законом порядку.

Заявник ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на підставі наданого суду свідоцтва про смерть.

Таким чином, заява є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), восьма Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту смерті залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: А.М. Котляр