Справа №489/5606/21
Провадження № 22-ц/812/453/23
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

представника відповідача ОСОБА_1 -

адвоката Дорошенко Анжеліки Петрівни

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01 березня 2023 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Кокорєвим В.В., повний текст якого складено того ж дня, у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Уніка" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 22 червня 2018 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та АТ «Укрбудінвестбанк» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370005/4610/0000337. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Відповідно до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування.

Зі змісту постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року у справі №362/4814/18, яка набрала законної сили 24 січня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 17 серпня 2018 року о 16:00 год. керуючи транспортним засобом Iveco Stralis державним номерним знаком НОМЕР_2 , з напівпричепом Krone CDP 27, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , по автодорозі М-05 Київ-Одеса 30 км. в напрямку м. Одеси, в порушення вимог п. 2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом BMW 520І державним номерним знаком НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначають, що загальна сума відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 207718,59 грн.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Iveco Stralis державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом Krone CDP 27 державний номерний знак НОМЕР_3 , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 3765949. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснило відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» у сумі 99000,00 грн. Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» в порядку суброгації в розмірі 108718,59 грн. (207718,59 грн. - 99000,00 грн.). З метою досудового врегулювання спору, відповідачу 08 жовтня 2018 року направлено Заяву № 23190 на виплату страхового відшкодування та 21 травня 2021 року досудову вимогу №23190, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в досудовому порядку проведено не було.

Тому, враховуючи вищенаведене, просили стягнути із ОСОБА_1 на свою користь страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 108 718 грн. 59 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 108718 грн. 59 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що стягнення з ОСОБА_1 різниці між загальною вартістю відновлювального ремонту (з урахуванням заміни зношених деталей на нові та без врахування коефіцієнта фізичного зносу) транспортного засобу BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та страховим відшкодуванням, виплаченим ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, відповідає вимогам законодавства оскільки в цьому випадку у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням транспортного засобу BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 17серпня 2018 року о 16:00 год. з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат, тобто загальною вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та отриманим страховим відшкодуванням від ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у розмірі 108718 грн. 59 коп. (207718,59 грн. - 99000,00 грн.).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Дорошенко А.П. вказує, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та таке рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Просили про його скасування та ухвалення нового судового рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Так, вказувала, що частина друга статті 128 ЦПК України визначає питання та порядок повідомлення учасників справи про дату, час місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідач по справі, як її учасник в розумінні статті 42 ЦПК України має бути належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Як вбачається з рішення суду, відповідач був належним чином повідомлений. Проте, враховуючи дію воєнного стану в Україні та об`єктивно важливі та необхідні причини, які заважали йому бути присутнім на судовому засіданні 01 березня 2023 року, а також відсутня реальна можливість попередити суд про таке, суд мав відкласти судове засідання на іншу, оскільки така неявка сторони відповідача є першою.

Статтею 12 ЦПК України визначено принцип змагальності сторін. У ній наведено роз`яснення цього поняття, а саме Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом порушено принцип змагальності сторін, з тексту самого рішення та посилання суду, у відповідь на відзив (заява по суті), яку не отримувала сторона відповідача, та не ознайомлена з нею. Тим самим, суд, не перевіряючи отримання відповідачем цього документу посилався на нього у рішенні, але про нього не знала сторона відповідача, чим позбавлена можливості надати свої заперечення

Також, зазначила, що оскільки постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року у справі №362/4814/18 ОСОБА_1 не визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 17 серпня 2018 року о 16:00 год. під керуванням відповідача транспортним засобом Iveco Stralis, номерний знак НОМЕР_4 на автодорозі М-05 Київ-Одеса 30 км., тому немає законних підстав щодо стягнення матеріальної шкоди із посиланням на обґрунтованість цих вимог на вище вказане рішення суду.

Крім того, розмір заявлених вимог позивачем був необґрунтований та безпідставний, а приймаючи рішення про їх задоволення, суд не розібрався до кінця у обставинах справи, що призвело до незаконного рішення.

У позовній заяві наявне посилання на звіт оцінювача ФОП ОСОБА_2 щодо вартості відновлювально-ремонтних робіт т/з BMW 520, р.н. НОМЕР_1 визначено, як розмір 215536,96 грн., який зроблено на замовлення СК «УНІКА». Водночас з цим, у страховому акту № 00296414 віл 18 вересня 2018 року визначено розмір відновлювального ремонту 144 001, 78 грн (з врахуванням зносу), що дорівнює і вартість матеріальних збитків, в подальшому складався новий страховий акт № 00269414 Доплата від 20 вересня 2018 року, в якому суми були змінено у бік збільшення до 183 838, 43 грн., та страховий акт № 00269414 Доплата від 30 жовтня 2018 року де сума змінена у бік збільшення до 207 718, 59 грн.

Відповідача не запрошували на огляд транспортного засобу, щоб він міг особисто побачити та висловити думку щодо механічних пошкоджень транспортного засобу BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Після дорожньо-транспортної пригоди механічні пошкодження транспортного засобу BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не були настільки масштабними, а удар транспортних засобів був незначним, не на швидкості та утворення багатьох ушкоджень викликає сумніви у відповідача, а відповідно і загальний розмір заявлених вимог.

Серед іншого, у переліку робіт в звіті про оцінку від 03 вересня 2018 року наведено: надбавка часу для основної роботи; електронне вимірювання ходової частини; тест тз продовжити і швидке вимірювання провести; прилад/и управління програмувати/кодувати (після перевірки тз); двері антикороз. захист порожнин. На сторінці 4 також наведено додаткові витрати, що увійшли до загальної суми ремонту : консерв. Внут. порож. Такі витрати не мають відношення до ДТП, а тому не є збитками, що підлягають відшкодуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ СК «Уніка» просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Про розгляд справи судом апеляційної інстанції сторони повідомлені належним чином.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 1 статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині 6 статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (частина 5 стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду вказаним положенням закону відповідає в повній мірі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 22 червня 2018 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК», вигодонабувач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінансовий світ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного транспорту «КАСКО» №370005/4610/ транспортного засобу - BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , строк дії договору - з 07 липня 2018 року по 06 липня 2019 року (а.с.12-13).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , власником транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ «Фінансова компанія «Фінансовий світ» (а.с.20-21).

Згідно з Договору оренди транспортного засобу №б/н від 01 вересня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінансовий світ» в особі директора Подгорниц Ю.В. (орендодавець) передав ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» в особі Голови правління Качуровського В.П. (орендар) належний орендодавцю на праві власності транспортний засіб BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , а орендар прийняв вказаний транспортний засіб на умовах платного тимчасового користування( а.с.24-27).

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУАП закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 17 серпня 2018 року о 16.00 год., керуючи транспортним засобом Iveco Stralis номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом Krone CDP 27 номерний знак НОМЕР_3 по автодорозі М-05 Київ Одеса 30 км. в напрямку м.Одеси, в порушення п.2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом BMW 520 номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказана постанова набрала законної сили 25 січня 2019 року.

Обставини вчинення ДТП 17 серпня 2028 року за участі автомобіля відповідача підтверджуються і матеріалами адміністративної справи №362/4814/14, витребуваної судом апеляційної інстанції для дослідження їх, копії якої, зокрема протокол серії БД № 160576, складений 17 серпня 2018 року, який містить схему ДТП, перелік пошкоджень, які отримано потерпілою стороно, пояснення учасники ДТП, долучено до матеріалів справи.

Відповідно до Довідки №023034 про дорожньо-транспортну пригоду, одним із учасників ДТП є транспортний засіб Iveco Stralis державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та яким він керував ( а.с.14-15).

Станом на 17 серпня 2018 року транспортний засіб Iveco Stralis, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , був забезпечений діючим полісом №АМ3765949 ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» (а.с.16).

Із заяви №00269414 про подію, що має ознаки страхового випадку від 21 серпня 2018 року вбачається, що 17 серпня 2018 року на трасі Київ-Одеса при виїзді з м. Києва, транспортний засіб Iveco Stralis, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , повертав та скоїв наїзд на транспортний засіб BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , який потрапив йому в сліпу зону.

Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №02-03/09 від 03 вересня 2018 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , на дату оцінки 17 серпня 2018 року складає 215536 грн.96 коп., ринкова вартість, без врахування аварійних пошкоджень, на дату оцінки 17 серпня 2018 року з врахуванням ПДВ, складає 845852 грн.42 коп., вартість матеріального збитку, спричиненого власнику цього колісного транспортного засобу, в результаті аварійних пошкоджень на дату оцінки 17 серпня 2018 року складає 215536 грн.96 коп.

Зі страхового акту №00269414 від 18 серпня 2018 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 144 001 грн.78 коп. (застрахований транспортний засіб BMW 520І, з державним номерним знаком НОМЕР_1 ).

Відповідно до наказу №00269414 від 18 серпня 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінансовий світ» необхідно виплатити страхове відшкодування згідно з розрахунком суми збитків у розмірі 144001 грн.78 коп. (125038 грн.78 коп. - шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок СТО ТОВ «АВТ Баварія Київ», 18963 грн. - в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу).

В сертифікаті ПрАТ «СК «УНІКА» від 18 серпня 2018 року зазначено, що загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 229 798 грн.04 коп., попередня виплата у розмірі 80% від загальної суми становить 183 838 грн.43 коп., провести оплату першої частини, яка складає 144 001 грн.78 коп. на СТО ТОВ «АВТ Баварія Київ». Доплата підтверджується платіжним дорученням №043533 від 19 вересня 2018 року на суму 125 038 грн.78 коп.

Відповідно до страхового акту №00269414 Доплата від 20 вересня 2018 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 39836 грн.65 коп. (застрахований транспортний засіб BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 ).

Згідно з наказом №00269414/Доплата від 20 вересня 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінансовий світ» необхідно виплатити додаткову суму страхового відшкодування у розмірі 39 836 грн.65 коп.

В сертифікаті ПрАТ «СК «УНІКА» від 20 вересня 2018 року зазначено, що загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 складає 229798,04 грн., попередня виплата у розмірі 80% від загальної суми становить 183838,43 грн., провести оплату другої частини, яка складає 39836,65 грн. на СТО ТОВ «АВТ Баварія Київ». Доплата підтверджується платіжним дорученням №044003 від 21 вересня 2018 року.

Відповідно до страхового акту №00269414 Доплата від 30 жовтня 2018 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 23880 грн.16 коп. (застрахований транспортний засіб BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 ).

Згідно з наказом №00269414/ Доплата від 30 жовтня 2018 року, АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» необхідно виплатити додаткову суму страхового відшкодування у розмірі 23880 грн.16 коп.

В сертифікаті ПрАТ «СК «УНІКА» від 30 жовтня 2018 року зазначено, що загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 207 718 грн.59 коп., сума доплати становить 23 880 грн.16 коп. Доплата підтверджується платіжним дорученням №051041 від 31 жовтня 2018 року.

ПрАТ «СК «УНІКА» звернулось із заявою №23190 від 08 жовтня 2018 року на виплату страхового відшкодування до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», та останнє відшкодувало 99 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №15945 від 20 травня 2019 року, №15995 від 21 травня 2019 року, №16055 від 22 травня 2019 року.

На адресу відповідача була направлена досудова вимога №23190 в порядку частини 1 статті 16, частини 6 статті 175 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги суд вказав, що стягнення з ОСОБА_1 різниці між загальною вартістю відновлювального ремонту (з урахуванням заміни зношених деталей на нові та без врахування коефіцієнта фізичного зносу) транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , та страховим відшкодуванням, виплаченим ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, відповідає вимогам законодавства оскільки в цьому випадку у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 17 серпня 2018 року о 16:00 год. з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат, тобто загальною вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 , та отриманим страховим відшкодуванням від ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у розмірі 108 718 грн. 59 коп. (207718,59 грн. - 99000,00 грн.).

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується з огляду на таке.

Згідно з частинами1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У справі, яка розглядається в апеляційному порядку, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частини 2 статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ПрАТ «СК «Уніка» вірно пред`явило вимогу до ОСОБА_1 , як винної в ДТП особи, про стягнення на свою користь 108 718 грн. 59 коп. відповідно до вимог статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування».

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 727/182/21.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність правових підстав для стягнення збитків, оскільки вина ОСОБА_3 у вказано ДТП не встановлена, а провадження закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП та у мотивувальній частині рішення не визначено особу, винувату у ДТП, колегія суддів зазначає наступне.

За частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У пункті 7 частини першої статті 247 КУАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 вказано про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18,. від 10 квітня 2019 року у справі № 335/8507/16-ц

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2019 року у справі №362/4814/18, що набрала законної сили 25 січня 2018 року, підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 2.3 б), 3.1 ПДР України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, а також, що такі дії мали наслідком ДТП 17 серпня 2018 року.

Тобто така постанова за своєю суттю є доказом наявності у діях водія відповідача винної протиправної поведінки у вигляді порушення ним Правил дорожнього руху.

У зв`язку з цим, розглядаючи справу, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що вина водія транспортного засобу Iveco Stralis номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом Krone CDP 27 номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у вигляді недотримання ним Правил дорожнього руху України, а саме вимог пунктів 3.1, 2.3 б) Правил дорожнього руху України, також презюмується і під час з`ясування обставин заподіяння діями цієї особи шкоди майну позивача.

А відтак, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відсутність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП свідчить про недоведеність його вини у завданні шкоди, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливе за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення; закриття адміністративного провадження не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля, з огляду на таке.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач зазначав, в розрахунках, наведених у ремонтній калькуляції, вбачається проведення розрахунку ремонтних робіт із врахуванням робіт/запчастин, які не мають відношення до ДТП, а тим більш їх причинно-наслідкового зв`язку із цим ремонтом транспортного засобу з внаслідок ДТП. Так, зокрема, серед іншого, у переліку робіт в звіті про оцінку від 03 вересня 2018 р. наведено: надбавка часу для основної роботи; електронне вимірювання ходової частини; тест тз продовжити і швидке вимірювання провести; прилад /и управл програмувати/кодувати (після перевірки тз); двері антикороз захист порожнин.; на сторінці 4 також наведено додаткові витрати, що увійшли до загальної суми ремонту: консерв внут порож.

Більш того, відповідач категорично не погоджується з переліком запасних частин, які були замінені (аркуш З ремонтної калькуляції, оскільки після ДТП механічні пошкодження транспортного засобу не були настільки масштабними, а удар транспортних засобів був незначним, не на швидкості, а тому утворення багатьох ушкоджень викликає сумнів у нього, а відповідно і загальний розмір заявлених вимог.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Як вбачається із матеріалів справи, розмір матеріальних збитків, заподіяних потерпілому від адміністративного правопорушення підтверджуються актом огляду транспортного засобу від 31 серпня 2018 року, в якому зазначено пошкодження транспортного засобу потерпілої та роботи, які слід зробити по його відновленню (заміна, ремонт, фарбування), також є відмітка проте, що в процесі ремонту (розборки) можливо виявлення прихованих дефектів (а.с.53-54), ремонтною калькуляцією №00269414 від 03 вересня 2018 року (а.с.36-41), страховими актами №00269414 від 18 вересня 2018 року, №00269414 Доплата від 20 вересня 2018 року, №00269414 Доплата від 30 жовтня 2018 року (а.с.64, 68,72), актами виконаних робіт АВТ Баварія №А - 899962, №А-899963 №А-899964 від 23 жовтня 2018 року (а.с.75,76,77-80 ).

Платіжними дорученнями №043533 від 19 вересня 2018 року (а.с.67), №044003 від 21 вересня 2018 року (а.с.71), №051041 від 31 жовтня 2018 року (а.с.81), про перерахуванням позивачем страхового відшкодування ТОВ «АВТ Баварія Київ», яка займалася ремонтом автомобіля BMW 520І державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, позивачем доведений факт заподіяння шкоди та її розмір, а відповідачем такі обставини не спростовані.

Не погоджуючись із розміром матеріальної шкоди представник відповідача, посилався на те, що огляд авто було проведено з порушенням порядку та без його участі, проте апеляційний суд зауважує, що відповідач приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, однак будь-яких доводів та доказів в їх підтвердження щодо незгоди з оцінкою чи клопотань про проведення експертизи, в тому числі у відзиві на позов чи окремим клопотанням не заявляв.

За матеріалами справи, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином (а.с. 135), проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги про те, що враховуючи дію воєнного стану в Україні та об`єктивно важливі та необхідні причини, які заважали відповідачеві бути присутнім на судовому засіданні 01 березня 2023 року, а також відсутність реальної можливості попередити суд про таке, суд мав відкласти судове засідання на іншу дату, оскільки така неявка сторони відповідача є першою, не заслуговують на увагу, оскільки між воєнними діями (бойовими діями) у державі та неявкою в судове засідання має бути причинний зв`язок, підтверджений належними доказами.

Проте, крім наявності воєнних дій на території України, відповідач не посилався на будь-які інші обставини, які перешкоджали з`явитися в судові засідання.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дорошенко Анжеліки Петрівни залишити без задоволення, рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постави складено 23 травня 2023 року.