Провадження № 6/522/326/23
УХВАЛА

20 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна.

18 липня 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а саме ухвали суду від 03.07.2023 року. Також заявник просив суд зупинити виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року про забезпечення доказів.

Заява обгрунтована тим, що заявник вважає, що судом помилково віднесено ухвалу від 03.07.2023 про забезпечення доказів до ухвал, які є виконавчим документом і підлягають негайному виконанню, оскільки ч. 11 ст. 118 ЦПК України передбачає винятки із загального правила щодо сили ухвали про забезпечення доказів як виконавчого документа: ухвали про забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи та огляду доказів за їх місцезнаходженням не є виконавчими документами.

У судове засідання призначене на 20 липня 2023 року з`явився представник відповідача ОСОБА_4 .

Представник заявника надав до суду заяву про розгляд даної заяви за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи слідує, що представником відповідача до суду була подана заява під назвою «про забезпечення доказів шляхом огляду за їх місцезнаходженням», в якій посилаючись на положення ст. 85 та 116 ЦПК України останній просив оглянути спірну квартири за її місцезнаходженням зі складанням протоколу огляду, здійсненням фотографування та відеозапису огляду приміщень у квартирі та зобов`язати ОСОБА_3 як власника спірної квартири та ОСОБА_1 як особи, що фактично проживає у квартирі, надати суду та представнику ОСОБА_2 адвокату Цимбалу С. Ю. доступ до квартири для здійснення огляду її приміщень, їх фотографування та відеозапису.

Зазначена заява про забезпечення доказів обґрунтована тим, що у судовому засіданні 21.06.2023 було допитано як свідка ОСОБА_1 за її власним клопотанням, заявленим 21.06.2023.

Також заявник зазначав, що під час допиту ОСОБА_1 , зокрема, стверджувала, що у спірній квартирі АДРЕСА_1 не було проведено ремонт, зазначений у звіті про оцінку майна № 210726-1 від 26.07.2021 (додавався до зустрічного позову) та у висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 19.05.2022 № 22-1551 (додавався до заяви про зміну предмета зустрічного позову). На питання суду та адвоката відповідача, чи спірну квартиру відображено на фотокартках, які містяться у названих звіті про оцінку і висновку експерта (9 спільних фото у звіті та у висновку та ще 18 додаткових фото у звіті), ОСОБА_1 відповіла «ні». На уточнюючі питання щодо окремих елементів дизайну, які містяться на фото, ОСОБА_1 відповіла, що таких у спірній квартирі немає. На підсумкове питання суду за результатами вивчення фотокарток «Ви стверджуєте, що це не ваша квартира?» ОСОБА_1 відповіла: «Я стверджую як свідок, що це не моя квартира».

Крім того, заявник вказав, що з метою спростування показів ОСОБА_1 як свідка в частині зображення на фотокартках, досліджених оцінювачем та експертом, не спірної квартири, та, відповідно, підтвердження правильності звіту про оцінку і висновку експерта в частині відображення стану саме спірної квартири, по справі наявні підстави для забезпечення доказів.

За наслідком розгляд даної заяви, ухвалою суду від 03 липня 2023 року вирішено задовольнити зазначену заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Цимбал Сергія Юрійовича про забезпечення доказів.

В ухвалі суд вирішив зобов`язати ОСОБА_3 як власника квартири та ОСОБА_1 як особу яка фактично проживає у квартирі надати до огляду квартиру АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису. Провести огляд квартири АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири із застосуванням фото, відео фіксації та складанням детального протоколу, за участю сторін або їх представників.

Також в ухвалі зазначено, що ухвала про забезпечення доказів є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Копію ухвали суду вирішено направити на виконання у Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)( місто Одеса, вулиця Пастера, будинок 58 )та сторонам. Огляд квартири та складання детального протоколу виконати та направити до суду в строк до 01.08.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЦПК України у разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення.

Згідно ч. 11 ст. 118 ЦПК України Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Огляд доказів за місцезнаходження майна передбачений ст. 85 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 4 ст. 211 ЦПК України судове засідання проводиться у спеціально обладнаному приміщенні - залі судових засідань. Окремі процесуальні дії в разі необхідності можуть вчинятися за межами приміщення суду.

Позивач в поданій заяві слушно зазначає, що забезпечення доказів оглядом доказів за місцем їх знаходження здійснюється виключно судом за участю сторін, як окрема процесуальна дія яка вчиняється за межами приміщення суду, що випливає зі змісту ст.ст. 85, 116-118, 211 ЦПК України, та дійсно не є виконавчим документом.

Однак, як вбачається з тексту ухвали від 03.07.2023 року, суд вирішив не проводити саме судом огляд квартири як окрему процесуальну дію за межами приміщення суду в порядку ст. 85 ЦПК України, а зобов`язати ОСОБА_3 як власника квартири та ОСОБА_1 як особу яка фактично проживає у квартирі надати до огляду квартиру АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису, тобто шляхом зобов`язання вчинити певні дії щодо доказу.

Крім того, вказаною ухвалою передбачено порядок її виконання (перелік дій необхідних для вчинення його забезпечення, згідно ч. 6 ст. 118 ЦПК України), а саме виконання зазначеної ухвали суду покладено на Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також встановлено, що проведення огляду квартири АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири відбудеться із застосуванням фото, відео фіксації та складанням детального протоколу, за участю сторін або їх представників.

Зазначений висновок суду свідчить про те, що позивач помилково застосовує ч. 11 ст. ст. 118 ЦПК України стосовно застосованого судом забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до принципу розумності, суд зазначає, що ухвала суду, як правомірна приватно-правова конструкція, не повинна використовуватися учасниками цивільного обороту всупереч його призначенню, а сторони повинні у своїй процесуальній поведінці керуватися принципом добросовісності, що передбачає необхідність здійснення сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначення в ухвалі від 03.07.2023 про те, що вона є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є правильним, оскільки в частині забезпечення позову шляхом зобов`язання надати до огляду спірну квартиру, відповідна ухвала суду є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню.

Водночас, враховуючи викладене, суд вказує, що помилково не зазначив в ухвалі від 03.07.2023 року, що клопотання про забезпечення доказів було задоволено частково, але ця обставина не впливає на її обґрунтованість та законність і не змінює суті судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432, 258 261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу, а саме ухвали суду від 03.07.2023 року про забезпечення доказів, таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 21.07.2023 року.

Суддя А.В. Науменко