Справа № 484/2360/23
Провадження № 2/484/774/23
Рішення

іменем України

28.06.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачці на праві спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, серія та номер 23, виданий 20.01.2023 року приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Бойчук С.І.та 1/3 частки квартири відповідно до свідоцтва про право власності, серія та номер б/н виданий 10.09.1997 року видавник Первомайський міський комітет житлового комунального господарства. Інші 1/3 частки квартири на праві спільної часткової власності належить донці позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, серія та номер : б/н, виданий 10.09.1997 року, видавник Первомайський міський комітет житлово-комунального господарства. 31.01.2019 року в належній позивачу частці квартири був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який являється племінником позивачки. Відповідач за адресою реєстрації з моменту реєстрації, а саме з 31.01.2019 року не проживає, квартирою не цікаться, не несе витрати на утримання зазначеного житлового приміщення, особистих речей в квартирі не має, на даний час проживає в м.Києві. Перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачу позивач не чинить. Реєстрація відповідача у спірній квартирі обмежує право позивача користуватись своєю власністю, тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

17.05.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі, справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Про слухання справи сторони повідомленні належним чином. Заперечень, щодо позову відповідач не надав.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що право власності позивача на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, серія та номер : 23, виданий 20.01.2023 року , видавник приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Бойчук С.І. та свідоцтвом про право власності серія та номер: б/н, виданий 10.09.1997 року Первомайським міським комітетом Житлово-комунального господарства та витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно копії будинкової книги та акту про не проживання у квартирі від 14.04.2023 року № 11 виданої ОСББ «Єдність чотирьох», відомо що за даною адресою прописаний ОСОБА_2 , який там фактично не проживає з 2019 року.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Відповідно до норм ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач з 2019 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , з даного житла добровільно вибув в інше житло, то суд вважає, що він вважається таким, що втратив право користування ним.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України

ухвалив

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.07.2023 року.

Суддя: