ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26054/22

Провадження № 22-ц/4820/1065/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Цугель А. О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2023 року (суддя Продан Б. Г., повне судове рішення складено 20.03.2023) у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради про визнання незаконним запису у трудовій книжці, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що з 27.08.2018 перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді підсобного робітника. Наказом від 02.11.2022 звільнений з роботи на підставі статті 40 та пункту 2 статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни, а саме свідоме пошкодження майна та образливе і принизливе висловлювання нецензурною лайкою щодо працівників КП «ХМПЦ». Звільнення вважає незаконним. Його дії не призвели до заподіяння матеріальної шкоди. Порушення, за яке його звільнили з роботи, мало місце у вихідний день (22.10.2022). Перебування на роботі було зумовлено виключно проханням керівника для надання допомоги у переміщенні породіль після повітряної тривоги. Дія Правил внутрішнього трудового розпорядку на нього не поширювались у цей день. У наказі не зазначено які трудові обов`язки він не виконав. У день звільнення трудову книжку не отримав. Запис про звільнення не відповідає вимогам законодавства, оскільки містить виправлення. Незаконне звільнення з роботи завдало моральної шкоди у вигляді втрати нормальних життєвих зв`язків та моральних страждань.

Тому позивач просив визнати запис № 5 у трудовій книжці недійсним; визнати протиправним та скасувати наказ № 234/05-03 від 01.11.2022 про звільнення з посади підсобного працівника КП «Хмельницький перинатальний центр» Хмельницької міської ради; поновити його на посаді підсобного працівника КП «Хмельницький перинатальний центр» Хмельницької міської ради; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 6804 грн (з розрахунку середньоденної заробітної плати 324 грн) та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2023 року в позові відмовлено.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суд задовольнив позовну вимогу про визнання запису у трудовій книжці недійсним, проте в повному тексті рішення зазначено про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Суд залишив поза увагою те, що днем вчинення порушення був вихідний день. Наказ про задіяння його до роботи у вихідний день не видавався, оплата праці не проводилась. Правила внутрішнього трудового розпорядку не поширювались на нього в той день. Запис про звільнення зроблений з порушенням порядку ведення трудових книжок. Відповідач не надав доказів порушення ним трудової дисципліни, заподіяння матеріальної шкоди підприємству.

У засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримав. Представник відповідача її не визнав.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що 28.08.2018 ОСОБА_3 був прийнятий на посаду підсобного працівника Хмельницького міського перинатального центру.

Наказом КП «ХМПЦ» № 225/05-03 від 24.10.2022 призначено службове розслідування за фактом порушення трудової дисципліни підсобним робітником КП «ХМПЦ» ОСОБА_4 , яке мало місце 22.10.2022 та полягало у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу молодшої медичної сестри відділення сумісного перебування матері та дитини (для новонароджених) КП «ХМПЦ» ОСОБА_5 та сестри медичної ОСОБА_6 , директора КП «ХМПЦ» Ірини Королюк, а також у погрозах фізичною розправою та провокуванні бійки і свідомим пошкодженням майна КП «ХМПЦ» (а.с. 10).

В ході службового розслідування складено акт, відповідно до якого підтвердилися обставини, викладені в наказі про призначення службового розслідування, та комісією з проведення службового розслідування запропоновано застосувати до підсобного робітника КП «ХМПЦ» ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Голова первинної профспілкової організації зі змістом акту ознайомлена та погодилась із запропонованим комісією видом стягнення (а.с. 12-13).

25.10.2022 ОСОБА_3 надав пояснення з приводу інциденту, який виник 22.10.2022 (а.с. 52).

01.11.2022 наказом № 234/05-03 за порушення вимог статей 139, 140, 142 КЗпП України, пунктів 3.1.4, 3.1.7, 3.1.11 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ХМПЦ», що виразилося в свідомому пошкодженні майна, а саме вибиття вхідних дверей до підсобного приміщення, що в підвалі, а також безпідставних, образливих, принизливих висловлюваннях нецензурною лексикою на адресу працівників КП «ХМПЦ», а саме молодшої медичної сестри відділення сумісного перебування матері та дитини (для новонароджених) КП «ХМПЦ» ОСОБА_5 та сестри медичної ОСОБА_6 , директора КП «ХМПЦ» Ірини Королюк і погрозі останнім фізичною розправою, відносно підсобного робітника ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення, передбачене статтею 147 КЗпП України, у вигляді звільнення (а.с. 11).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що звільнення позивача проведено з додержанням вимог діючого законодавства і підстав для задоволення позову немає.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з частиною 1 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

У силу положень статті 21 КЗпП України працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену трудовим договором.

Частиною 1 статті 50 КЗпП України передбачено, що нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством (стаття 57 КЗпП України).

За змістом статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до частини 1 статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил (частина 1 статті 142 КЗпП України).

За змістом наведених норм права працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену трудовим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку.

Згідно з пунктами 3.1.4, 3.1.7, 3.1.11 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ХМПЦ» працівники КП «ХМПЦ» зобов`язані виконувати накази та розпорядження адміністрації КП «ХМПЦ», безпосередніх керівників, внутрішні положення, інструкції та інші локальні нормативні акти підприємства; раціонально використовувати комп`ютерну та іншу оргтехніку, дбайливо ставитися до майна підприємства, ефективно використовувати матеріали, електроенергію та інші матеріальні ресурси; уважно ставитися до колег, сприяти формуванню нормального психологічного мікроклімату в колективі.

У справі установлено, що день 22 жовтня 2022 року був вихідним для позивача, що підтверджується табелем обліку робочого часу за жовтень 2022 року (а. с. 30).

Відповідач зазначену обставину не спростував, перебування ОСОБА_3 на роботі у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків у вихідний день не підтверджено належними та допустимими доказами.

Робота у вихідні дні забороняється. Залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) роботодавця (стаття 71 КЗпП України).

У матеріалах справи відсутні накази про зміну режиму роботи підсобного працівника ОСОБА_3 або залучення його до роботи у вихідний день 22.10.2022.

Відповідно до наведених вище норм права працівник підлягає внутрішньому трудовому розпорядку під час виконання роботи, визначеної трудовим договором, а не у вихідні дні.

Частиною 1 статті 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

На підставі статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149 КЗпП України).

Колегія суддів вважає незаконним звільнення позивача за порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ХМПЦ» у вихідний день.

Інших підстав для звільнення оскаржений наказ не містить.

В силу частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на викладене заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позову про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (частина 2 статті 235 КЗпП України).

З огляду на незаконність звільнення ОСОБА_3 має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію.

Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив чи відсторонив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання середньої заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.

У разі визнання звільнення незаконним держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Отже, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_3 просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із розміру середньоденного заробітку 324 грн по день подачі позову у розмірі 6804 грн.

Згідно з довідкою про доходи від 17.11.2022 № 93 заробітна плата позивача за вересень-жовтень 2022 року складає 13910 грн (6955 грн + 6955 грн).

Відповідно до пояснень представника відповідача в апеляційному суді у вересні і жовтні 2022 року ОСОБА_3 відпрацював повні робочі місяці, що складає 43 дні (22 дні + 21 день).

Тому середньоденний заробіток позивача складає 323,48 грн (13910 грн : 43 дні), а середній заробіток за увесь час вимушеного прогулу 59530,32 грн (323,48 грн х 184 дні).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 6804 грн. В подальшому вимоги не збільшував.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому з КП «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах заявлених позовних вимог у розмірі 6804 грн.

Крім того, частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до положень статті 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Заподіяння моральної шкоди відповідачем ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що йому завдано душевних страждань у зв`язку із незаконним звільненням. Компенсація завданої моральної шкоди не поглинається фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових прав, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення.

Тому апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з КП «Хмельницький міський перинатальний центр» на користь позивача 3000 грн моральної шкоди у зв`язку із незаконним звільненням.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення було проголошено про задоволення позовної вимоги про визнання запису у трудовій книжці недійсним, проте в повному тексі рішення зазначено про відмову в позові у повному обсязі, спростовується звукозаписом фіксування судового засідання технічними засобами.

В той же час колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання запису № 5 у трудовій книжці недійсним з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, у розділі «Відомості про роботу» «Відомості про нагородження» «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання.

Запис про звільнення позивача містить виправлення, що не відповідає вимогам зазначеної Інструкції.

Проте у зв`язку із задоволенням позову про визнання протиправним і скасування наказу № 234/05-03 від 01.11.2022 про звільнення ОСОБА_3 та його поновлення на роботі у трудову книжку буде внесений відповідний запис, а тому підстав для задоволення вимог про визнання недійсним запису № 5, який містить виправлення, немає.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 6804 грн та моральної шкоди у розмірі 3000 грн, в решті позову відмовити.

На підставі частин 1, 13 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (58,3%) з КП «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради на користь держави потрібно стягнути судовий збір у сумі 3927,42 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ директора Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради № 234/05-03 від 01 листопада 2022 року про звільнення з роботи ОСОБА_3 .

Поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді підсобного робітника Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради.

Стягнути з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради (місцезнаходження вулиця Івана Пулюя,6, м. Хмельницький, ІК ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 6894 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири грн) з відрахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, передбачених законом, і моральну шкоду у сумі 3000 грн (три тисячі грн).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради на користь держави судовий збір у сумі 3934,88 грн (три тисячі дев`ятсот тридцять чотири грн 88 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 липня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта