Справа № 367/4426/23
Провадження № 2-о/367/298/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.

присяжних Тарасенко О.В., Халамовського В.М.,

при секретарі судових засідань Валюх В.І.,

представника заявника Майко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою адвоката Майко М.В. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області про визнання особи безвісно відсутнім,-

встановив:

Заявник звернулась до суду з даною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження - село Петриків Тернопільського району Тернопільської області безвісно відсутнім з 20.03.2019 р.

Заявлені вимоги мотивує тим, що з 13.02.1993 року по 07.03.2013 року ОСОБА_1 (надалі - Заявник), та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах. Даний шлюб був зареєстрований 13.02.1993 року. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.03.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З моменту розірвання шлюбу і по цей час, будь-який зв`язок з ОСОБА_2 був відсутній. Виплати по аліментах останній не сплачував, в результаті чого спочатку був винесений судовий наказ №2-н/243/552/2019 від 24.07.2018 року, а згодом - ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2019 р. про оголошення розшуку ОСОБА_2 . Разом з цим, ОСОБА_2 знаходиться в розшуку за скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України, ОРС № 44-325 від 20.04.2015 року. Станом на цей час дії по здійсненню розшуку ОСОБА_2 практично ніяких результатів не дали.

Так як Заявник потребує матеріальної допомоги, що підтверджується Актом депутата Ірпінської міської ради, та беручи до уваги, що ні від будь-якої особи, окрім як від держави, Заявник таку допомогу отримати не може, а ОСОБА_2 у зв`язку з ймовірною смертю ніякої допомоги не надасть, то виникає потреба у зверненні до суду з даною заявою.

Беручи до уваги ті факти, що з ОСОБА_2 відсутній зв`язок з моменту розірвання шлюбу, у Заявника відсутні будь-які відомості про ОСОБА_2 , в тому числі, і про його місце знаходження, та неможливість їх одержання усіма доступними способами, оголошення військового стану в країні у зв`язку із повномасштабними військовими діями, можна дійти до висновку, що існує достатньо підстав для того аби вважати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Підстава для подачі даної заяви в суд є те, що Заявнику необхідно визнання її колишнього чоловіка безвісно відсутнім для отримання соціальної допомоги дитині, позбавленій батьківського піклування.

Остання отримана інформація стосовно ОСОБА_2 була про те, що він підозрюється в тому, що брав участь на території Донбасу у складі незаконних збройних формувань у нападі на підприємства, установи, організації та громадян, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків, що підтверджується довідкою, виданою Слов`янським відділом поліції, то можна вважати, що існує висока ймовірність того, що ОСОБА_2 дійсно являється безвісно відсутнім. Разом з тим при спілкуванні з працівниками правоохоронних органів, Заявник отримала від останніх таку інформацію, що працівникам поліції достовірно відомо про смерть ОСОБА_2 та про наявність свідоцтва про смерть особи, яке було видано на тимчасово окупованій території України.

Однак, на підтвердження даної інформації Заявнику не було надано жодних доказів, так як надання таких доказів поліцією вважалося б як розголошення таємниці слідства.

Так як отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України не є можливим, оскільки смерть ОСОБА_2 настала на тимчасово окупованій території України, то є очевидним, що встановлення факту смерті в судовому порядку може бути тільки після оголошення його безвісно відсутнім.

Одночасно повідомляє, що Заявник вже зверталася до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , однак рішенням суду від 27.10.2022 року по справі №367/8428/20 в задоволенні заяви відмовлено через недоведеність факту смерті фізичної особи.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи: Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явився, подали заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності.

Дослідивши надані заявником письмові докази та усні пояснення, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 13.02.1993 року по 07.03.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах. Даний шлюб був зареєстрований 13.02.1993 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та розірваний відповідно до Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.03.2013 року про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження.

Судовим наказом по справі №2-н/243/552/2019 від 24.07.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі всіх доходів боржника.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2019 р. оголошено у розшук ОСОБА_2 з підстав несплати ним аліментів.

Крім того, згідно довідок Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області від 16.09.2019 та від 27.08.2020, ОСОБА_2 знаходиться у розшуку як особа, яка переховується від органів досудового розслідування за скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України, ОРС № 44-325 від 20.04.2015 року. До теперішнього часу інформації щодо місця перебування ОСОБА_2 немає.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Потреба для заявника у визнанні колишнього чоловіка та батька спільної дитини безвісно відсутнім викликана метою отримання соціальної допомоги дитині, позбавленій батьківського піклування.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі наведеного та ст. 43 ЦК України, керуючись статтями 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву адвоката Майко М.В. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області про визнання особи безвісно відсутнім,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження - село Петриків Тернопільського району Тернопільської області, безвісно відсутнім з 20.03.2019 р.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або одержання відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Мерзлий

Присяжні О.В. Тарасенко

В.М. Халамовський