Провадження № 2/359/1106/2023
Справа № 359/986/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням (а.с.66-67), в якому просить закрити провадження у цивільній справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України; а також повернути ТОВ «Перший український експертний центр» сплачений судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 4 «Учасники судового процесу» розділу І «Загальні положення» та главою 8 «Зупинення і закриття провадження у справі. Залишення позову без розгляду» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438 сво21), предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Зі змісту письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.9), вбачається, що у ОСОБА_1 виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 20360 гривень 35 копійок. З квитанції № від 14 березня 2023 року (а.с.56) вбачається, що відповідач погасив вказану заборгованість у повному обсязі. Тому правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані повністю. Ці обставині свідчать про відсутність предмета спору в розумінні, викладеному в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438 сво21).

З огляду на це суд висновує, що провадження у цивільній справі належить закрити.

Зі змісту квитанції № від 14 березня 2023 року (а.с.56) вбачається, що крім заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 20360 гривень 35 копійок відповідач також відшкодував ТОВ «Перший український експертний центр» витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 гривень 00 копійок (23044,35-20360,35). Тому вимога позивача про повторне відшкодування вказаних судових витрат ще й за рахунок держави є способом зловживання процесуальними правами в розумінні п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України.

З огляду на це суд висновує, що вимогу ТОВ «Перший український експертний центр» про повернення судового збору слід залишити без розгляду.

Керуючись п.1 ч.1,ч.2 ст.258, ч.4, ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі та повернення судового збору задовольнити частково.

Провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг закрити.

Клопотання в частині вимоги про повернення позивачу судового збору залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала судуможе бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта