КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року

справа № 761/22606/21

провадження № 22-ц/824/3368/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Дзядевич Лариси Вікторівни на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20 грудня 2021 року, постановлене під головуванням судді Волошина В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів у вигляді недоотриманої суми спадщини,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у вигляді недотриманої суми спадщини в розмірі 5684,91 грн, судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина.

03 грудня 2020р. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина на яку видане це свідоцтво складається з нарахованої але не виплаченої пенсії спадкодавця в сумі 72982,41 грн.

Разом з тим, відповідачем було виплачено 28 січня 2021р. лише 67297,5 грн. В досудовому порядку відповідач повідомив листом від 16 березня 2021р., що після її звернення до пенсійних органів, розмір недоотриманої пенсії її батька було перераховано на підставі положень ст. ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Шевченківського районного суду Київської області від 20 грудня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не була отримана ним за життя в розмірі 5684грн 91 коп.; судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подала апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначає, що розмір недоотриманої пенсії визначається за три роки перед зверненням за недоотриманою пенсією. Датою звернення за отримання пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Отже, розмір пенсії буде змінюватись. Після звернення 08.12.2020 року із заявою про виплату недоотриманої суми пенсії померлого пенсія була перерахована та склала 67 297, 50 гривень

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначила, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фону України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2

03 грудня 2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірнак М.В. було видано позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина на яку видане це свідоцтво складається з нарахованої але не виплаченої пенсії спадкодавця в сумі 72982,41 грн, на підставі довідки (листа) відповідача за № 2600-0403-8/140170 від 05 жовтня 2020 р.

28 січня 2021р. відповідач на корись позивача сплатив лише 67297,5 грн недоотриманої спадкодавцем пенсії, що підтверджується листом від 16 березня 2021р. за № 6156-4340/О-02/8-2600/21. Розмір недоотриманої пенсії було перераховано на підставі положень ст. ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1).

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2).

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст. ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Судом вірно встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлого ОСОБА_2 увійшла до складу спадщини після його смерті. У порядку спадкування за законом позивач набула право власності на спадщину, отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що грошова сума, набута в порядку спадкування, у розмірі 72982,41 грн підлягає виплаті.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно з ч. 1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсій які перейшли у спадщину.

У постанові від 06 липня 2020р. у справі № 750/8819/19 Верховний Суд зауважив, що дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Отже, суд першої інстанції вірно вважав порушеним право позивача на отримання спадщини, а саме пенсії яка належала померлому ОСОБА_2 в сумі 5684,91 грн з боку відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, ч. 3 ст. 389 ЦПК України дана справа є малозначною, тому касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Дзядевич Лариси Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді