Справа № 156/450/23
Провадження № 2/156/108/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
29 травня 2023 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.,
за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Соколов Микола Васильович до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 - не прибула,
представник позивача - адвокат Соколов М.В. - не прибув,
відповідач ОСОБА_2 - не прибув,
25.04.2023 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 02.04.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, за актовим записом № 23. Зазначає, що за час шлюбу в них народилась дитина: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність любові, взаєморозуміння та поваги одне до одного. Також позивачка стверджує, що шлюбні відносини фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим.
З огляду на наведене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , судові витрати стягнути з відповідача.
ІІ. Позиція учасників справи
В судове засідання позивач та її представник не прибули, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом, надали заяву, в якій просять суд справу розглянути без їхньої участі; зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 03.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.05.2023 року.
Ухвалою суду від 29.05.2023 вирішено справу розглядати в заочному порядку
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Обставини справи, встановлені судом
Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, за актовим записом № 23, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.04.2012 року (а.с.6).
За час шлюбу в подружжя народилась дитина: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, спільне життя з відповідачем у них не склалося. Між ними виникали непорозуміння з підстав різного сприйняття відповідальності за сім`ю, тобто щодо конкретного розуміння прав та обов`язків чоловіка та дружини, ведення спільного господарства. На даний час вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Шлюб між сторонами існує лише формально. Примирення та збереження шлюбу сторони не бажають.
V.Застосоване судом законодавство
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України").
VI. Висновки суду
При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та дітей, а тому згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу.
Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для його розірвання.
Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
VII. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 142, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Соколов Микола Васильович до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 02.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, за актовим записом № 23.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачкою витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - І.М.Бахаєв