Справа № 242/5070/21
Провадження № 2/242/52/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Покровської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 , треті особи: Курахівська міська рада Покровського району Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у Мар`їнському районі Донецької області, про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду.

Клопотання мотивоване тим, що Великою Палатою Верховного Суду по справі № 911/2169/21 від 06 липня 2021 року здійснено відповідний висновок щодо представництва прокурором в суді інтересів держави та застосування норм права, а саме: «заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацем третім частини третьої ст.23 ЗУ від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру»(далі Закон) має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатися із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті зазначеного положення частини другої ст..19 Конституції України відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює в абзаці першому частини третьої ст..23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави». Таким висновком Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування цієї норми в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства, ВП ВС дійшла висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі ДП та вважала правильними рішення судів попередніх інстанцій про залишення позову без розгляду.

Таким чином, на думку відповідача, у позивача відсутні підстави для здійснення представництва інтересів держави у даній справі, тому позовна заява має бути залишена без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з"явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представники Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, Курахівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у Мар`їнському районі Донецької області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви, про розгляд справи у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши законодавство, що підлягає застосуванню, суд дійшов наступного висновку.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді регулюються окремим законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Зазначеним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність її захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 ЦПК України.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (ч.4, ч.5 ст.56 ЦПК України).

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 (провадження № 14-350цс19) з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16ц (провадження № 14-104цс19).

У постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, відповідно до якого сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до п.6.16. Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19 січня 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 березня 2012 року за № 379/20692, органи рибоохорони мають право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

З огляду на вищезазначені повідомлення прокурора, при зверненні до суду з даним позовом керівник Покровської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області на виконання вимог ч. 4 ст. 56 ЦПК України, в позовній заяві належним чином обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та надав докази не здійснення цим органом захисту інтересів держави в частині відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Предметом позовних вимог у даному спорі є відшкодування матеріальної шкоди, завданої рибному господарству України неправомірними діями відповідача. Постановою судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 13.11.2020 року у справі № 237/4027/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. відповідну постанову оскаржено не було та 24.10.2020 року вона набрала законної сили. Згідно розрахунку матеріальної шкоди відповідачем нанесено збитки рибному господарству України на суму 112710 грн. Проте, Управління Державного агенства рибного господарства у Донецькій області, починаючи з 24.11.2020 року не звернулося до суду із позовом щодо стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди, заподіяної незаконним виловом раків не вживались, що підтверджується інформацією Управління № 1-16-9/1150-21 від 14.07.2021. Тим самим, спеціально уповноважений державний орган неналежним чином здійснює захист інтересів держави, оскільки не користується своїми правами та обов`язками та не вжив заходів щодо відшкодування заподіяної державі шкоди.

Зазначена обставина вказує на те, що станом на момент звернення керівника Покровської окружної прокуратури Донецької області до суду, існували підстави для представництва інтересів держави в особі Управління Державного агенства рибного господарства у Донецькій області, оскільки відповідні органи протягом тривалого часу не реалізували своє право на звернення до суду, що свідчить про їх бездіяльність.

Сам факт не звернення цих органів до суду, вказує на те, що керівником Покровської окружної прокуратури Донецької області дотримано відповідний порядок, передбачений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та наведено достатні дані, які вказують на наявність підстав для представництва держави в суді. Відтак, прокурор правомірно набув статусу позивача у даній справі.

Зважаючи на викладене, суд вважає неспроможними доводи представника відповідача про те, що прокурор не має відповідних підстав для представництва інтересів держави у даній справі, оскільки враховуючи бездіяльність відповідних органів, та виходячи зі змісту спірних правовідносин та способу захисту, є необхідним втручання органів прокуратури для реального захисту інтересів Управління Державного агенства рибного господарства у Донецькій області, тобто відповідні відносини потребують додаткового (субсидіарного) захисту.

Таким чином, судом встановлено, що позивач правомірно звернувся до суду та належним чином обґрунтував підстави для представництва інтересів держави в суді, а тому підстав для залишення позову без розгляду не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 200, 257, 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача Козел В.М. про залишення позову керівника Покровської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 , треті особи: Курахівська міська рада Покровського району Донецької області, управління Державної казначейської служби України у Мар`їнському районі Донецької області, про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Владимирська