ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24483/21

Провадження № 22-ц/4820/1296/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року про відмову у прийнятті позову третьої особи із самостійними вимогами (суддя Салоїд Н.М.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, про визначення способів участі матері дитини у її вихованні та спілкуванні із нею,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини.

У травні 2021 року ОСОБА_1 подав суду позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа - Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, про визначення способів участі матері дитини у її вихованні та спілкуванні із нею.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2022 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №686/24483/21 за позовом ОСОБА_3 з цивільною справою № 224/3436/21 за позовом ОСОБА_1 . Об`єднаній справі присвоєно номер 686/24483/21.

У січні 2022 року до Хмельницького міськрайонного суду надійшла позовна заява (зустрічна позовна заява) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його законний представник - батько, ОСОБА_1 (т. 3 а. с. 224).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року у прийнятті зустрічного позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 про визначення способів матері ОСОБА_3 у його вихованні відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до положень частини 1 статті 193 ЦПК України право на подання зустрічного позову надано лише відповідачу, який має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Такий строк сплинув.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу про прийняття позовної заяви ОСОБА_2 , подану його законним представником - батьком ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення способу участі матері ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спільного розгляду з позовом у справі №686/24483/21, об`єднавши вимоги за позовами в одне провадження, направивши позовні матеріали для продовження розгляду у межах справи №686/24483/21 до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що законом визначено уніфікований, єдиний підхід при застосуванні наслідків подання позовної заяви (первісної, зустрічної, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), яка подана без додержання вимог, що зазначені у ЦПК України. Таким чином, існує необхідність і у застосуванні єдиного підходу при реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження ухвали суду про повернення позовної заяви. Зі змісту норм ЦПК слідує, що ухвала суду про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, підлягає апеляційному оскарженню.

Як на підстави для скасування ухвали суду апелянт посилається на те, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до 14 років захищають у суді, відповідно, їх батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. За клопотанням малолітньої особи, якщо це відповідає її інтересам, суд може призначити або замінити законного представника. Аналіз норм права свідчить про те, що з позовом до суду має право звернутися не безпосередньо малолітня особа віком до 14 років від свого імені, а визначені законом особи, яким надано право на захист інтересів малолітньої дитини, від свого імені з зазначенням того, що позов заявлено в інтересах малолітньої особи.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, неправильно застосувавши положення ст. 193 ЦПК України до заяви третьої особи з самостійними вимогами, незаконно відмовив у її прийнятті. ОСОБА_1 наголошує, що ця заява за своєю суттю не є зустрічним позовом, а є заявою третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, і до неї має бути застосована саме ст. 52 ЦПК України.

Оскільки заявник заявляє самостійну вимогу саме щодо предмета спору, який уже виник між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо способу участі матері у вихованні дитини, заявляє вимогу одній із сторін - матері, та такий позов поданий до закінчення підготовчого провадження, відтак, у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у прийнятті позову третьої особи із самостійними вимогами. Занадто формального ставлення до передбачених законом вимог не повинно бути, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, а й реальним. Оскаржуваною ухвалою суд позбавив ОСОБА_2 права на доступ до правосуддя та отримання ефективного судового захисту його прав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК Украї ни підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, про визначення способів участі матері дитини у її вихованні та спілкуванні із нею.

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У січні 2022 року до Хмельницького міськрайонного суду надійшла позовна заява (зустрічна позовна заява) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його законний представник - батько, ОСОБА_1 (т. 3 а. с. 224).

Відмовляючи у прийнятті до розгляду позовної заяви (зустрічної позовної заяви) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, місцевий суд, виходив з того, що третьою особою подано зустрічний позов, однак право на подання зустрічного надано лише відповідачу, і такий позов може бути подано в строк для подання відзиву.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками у повному обсязі, враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів справи позовна заява (зустрічна позовна заява) подається третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в порядку статті 52 ЦПК України, тому застосування в даному випадку судом першої інстанції вимог щодо зустрічного позову є помилковим.

Відповідно до статей 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Підстави повернення позовної заяви передбачені частинами третьою, четвертою статті 185 ЦПК України.

Така процесуальна дія як відмова у прийнятті до розгляду позовної заяви ЦПК України не передбачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Частина п`ята статті 55 Конституції України визначає, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Отже, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до 14 років захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. За клопотанням малолітньої особи, якщо це відповідає її інтересам, суд може призначити або замінити законного представника.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що з позовом до суду має право звернутися не безпосередньо малолітня особа віком до 14 років від свого імені, а визначені законом особи, яким надано право на захист інтересів малолітньої дитини, від свого імені з зазначенням того, що позов заявлено в інтересах малолітньої особи.

Малолітній ОСОБА_2 2012 року народження звернувся до суду з позовом як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, через свого законного представника батька ОСОБА_1 , що відповідає наведеним нормам чинного законодавства.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що поданий позов (зустрічний позов) від імені малолітнього ОСОБА_2 через його законного представника ОСОБА_1 є саме зустрічним позовом, який не відповідає зазначеним нормам права та поданий без дотримання загальних правил пред`явлення зустрічного позову, є помилковим.

У рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявника права доступу до суду і завадило розгляду її позовних вимог. Це визнано порушенням статті 6 Конвенції про захист право людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції, наведеного не врахував, неправильно застосував положення статті 52 ЦПК України, а тому ухвала місцевого суду про відмову у прийнятті до розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не може вважатися законною та обґрунтованою.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про відмову у прийнятті до розгляду позовної заяви (зустрічної позовної заяви) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 рокупро відмову у прийнятті позову третьої особи із самостійними вимогами скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк