Справа № 185/8148/23
Провадження № 2/185/2848/23
У Х В А Л А

28 червня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство «Агрофірма Старт», Товариство з обмеженою відповідальністю АФ «Старт-плюс», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович про скасування запису про право власності та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про скасування запису про право власності та витребування майна.

26 червня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивачка посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2021 року їй належить право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Шевченко» с.Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області.

18 лютого 2010 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Агрофірма «Старт» до ОСОБА_3 було визнано дійсним договір купівлі-продажу майна від 29 січня 2010 року, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ПП «Агрофірма «Старт» купило нерухоме майно та між іншим майном визнано право власності за ПП «Агрофірма «Старт» на зерносховище (склад №2), розташоване за адресою АДРЕСА_1 , розташоване за адресою АДРЕСА_2 , та гаражі тракторні, розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

При цьому все це майно було власністю КСП «Шевченко» та належить всім співвласникам зазначеного господарства на праві спільної часткової власності, у тому числі і позивачці, і не могло бути відчужене без згоди всіх співвласників.

Рішенням апеляційного суду від 22 грудня 2011 року було скасовано рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2010 року про визнання права власності на майно за ПП «Агрофірма «Старт», ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року було скасовано державну реєстрацію права власності на спірні об`єкти нерухомого майна за ПП «Агрофірма «Старт».

У період розгляду судами зазначених спорів ПП «Агрофірма «Старт» як власник майна на підставі рішення суду, яке було згодом скасовано, актом приймання-передачі нерухомого майна від 18 квітня 2017 року та за протоколом загальних зборів співвласників незаконно передало право власності на спірні об`єкти нерухомого майна ТОВ «АФ «Старт-плюс», було проведено державну реєстрацію переходу права власності.

Постановою Верховного суду від 22 лютого 2023 року у справі № 185/3886/19 скасовані рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень стосовно спірного нерухомого майна.

Проте під час судового провадження 21 травня 2021 року між ТОВ АФ «Старт-плюс» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу частини спірного майна зерносховища (складу №3), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В.

Позивачка просить:

-припинити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на зерносховище (склад №3) що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ,

-витребувати у відповідачки на її користь зазначене нерухоме майно.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

1. Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з текстом позовної заяви позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що за період з 2010 року по травень 2021 року із належним спочатку її чоловікові, а потім їй майном було проведено декілька угод з його відчуження без її відома та без її згоди як співвласника цього майна, чим було порушено її право власності на нерухомість.

При цьому позовна заява не містить вказівки на докази, які підтверджують право власності позивачки на нерухоме майно - зерносховище (склад №3) що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно доданої до позовної заяви копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2021 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Шевченко» с.Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області, частка якого складає 4756 грн або 0,139 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства на 07 березня 2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії КР № 690, виданим на ім`я померлого спадкодавця головою Кочережківської сільської ради 07 жовтня 2010 року, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 07 березня 2000 року.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується не право власності позивачки на майно, а її право на майновий пай члена КСП, частка її майна в пайовому фонді підприємства виражена у відсотках розміру пайового фонду.

Позивачка просить витребувати на її користь конкретно визначене нерухоме майно, яке належало до пайового фонду КСП «Шевченко» в селі Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області. Проте позовна заява не містить вказівки на докази, що підтверджують факт виділення позивачці в натурі цього майна.

Також позивачка зазначає у позові, що вона є співвласником майна, яке було відчужено без її згоди, однак не зазначає у позові як учасників справи (третіх осіб) інших співвласників цього майна.

Наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств (далі Рекомендації), якими визначено, що майновий пай - це частка майна у пайовому фонді колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, що належить члену такого підприємства або іншій особі, яка має на нього право, виражена в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Пунктом 4 Рекомендацій визначено порядок виділення частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву.

Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі у розмірі, еквівалентному вартості частки, визначеної договором про порядок володіння та користування майном. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі.

Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки.

Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Як передбачено пунктом 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:

1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою;

2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Позивачка не зазначає у позовній заяві і не додає до позову доказів виділення їй в натурі за згодою інших співвласників нерухомого майна, яке вона просить витребувати на свою користь.

2. Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За змістом статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Позивачем заявлено вимоги про припинення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 та витребування цього майна на її користь, вирішення спору призведе до зміни власника майна, тому позовні вимоги мають майновий характер. Проте у позовній заяві ціна позову не зазначена.

Тому необхідно визначити позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

Згідно з частиною 2 статті 185 ЦПК України, строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство «Агрофірма Старт», Товариство з обмеженою відповідальністю АФ «Старт-плюс», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович про скасування запису про право власності та витребування майна.

Надати строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя У.М. Болдирєва