Справа № 458/521/23
УХВАЛА

18.07.2023 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2023 року в Турківський районний суд Львівської області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2023 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа.

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом 09.06.2023 року засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповіді №107905 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без руху. Надано ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи (подати на юридичну адресу суду підтвердження походження дітей від відповідача, а саме: витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким підтверджується батьківство відповідача, або рішення суду про визнання батьківства відповідачем). Роз`яснено ОСОБА_1 , що у випадку неусунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала суду від 12.06.2023 року скерована 13.06.2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення згідно трек-коду 746 позивачці та згідно трек-коду 738 її представнику адвокату Ковальчину М.Я.

Згідно відмітки АТ «Укрпошта» вбачається, що адресати отримав ухвалу суду 16.06.2023 року.

Рекомендовані повідомлення з відміткою про вручення поштових відправлень отримані Турківським районним судом Львівської області 27.06.2023 року та 04.07.2023 року відповідно.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї додатки, суддя вважає, що вимоги ухвали суду не виконано, у зв`язку з чим заява вважається неподаною і повертається з огляду на наступне.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

До позовної заяви додані копії свідоцтв про народження дітей, на утримання яких заявлено цивільний позов, однак не додано доказів того, що реєстрація народження дітей здійснювалася за наявності заяви позивачки та відповідача або рішення суду про визнання батьківства.

Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно з цивільним процесуальним законом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).

Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43).

Також суд приймає до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» п.86).

У зв`язку з наведеним вище з поданої позовної заяви вбачається, що суду не надані докази того, що позов подано саме до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

За таких обставин суддя вважає, що позивачем, в обов`язки якого покладено добросовісне здійснення процесуальних прав, не виконані вимоги ухвали суду від 12.06.2023 року та вимоги п.п. 5,8 ч. 3 ст.175 ЦПК України, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи.

У відповідності ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія заяви залишається в суді.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При постановленні даного рішення судом враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З цього приводу прецедентними є також рішення ЄСПЛ у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі". У вказаних рішеннях також зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" від 28.05.1985 року, § 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13.02.2001 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що недоліки не були усунуті, що є підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,13,43,175,185,258-260,353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повернути ОСОБА_1 у зв`язку з неусуненням недоліків.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Надіслати позивачу копію цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала складена та підписана 18.07.2023 року.

Суддя Р.І.Ференц