РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю третьої особи без самостійних вимог - Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання батьківства. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17.01.2020р. між громадянином Республіки Ірак ОСОБА_3 та громадянкою України ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 57. Сімейне життя між подружжям не склалось, вони почали порізно проживати та вести своє господарство. Зазначає, що після знайомства з ОСОБА_2 , між ним, позивачем та нею виникли романтичні відносини. Вони почали зустрічатись, а в подальшому проживати разом, вести спільний побут, піклуватись один про одного. В планах ОСОБА_2 було бажання розірвати шлюб з ОСОБА_3 . Пербуваючи в шлюбі з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 завагітніла. 22.08.2022р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали нотаріально посвідчену заяву про те, що ОСОБА_1 визнає себе батьком дитини, яка народжена у ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 підтверджує, що батьком її майбутньої дитини є ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 21 грудня 2022 року, в шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилася дитина - ОСОБА_4 . 02.02.2023р. рішенням Івано - Франківського міського суду у справі № 344/12580/22 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішенням встановлено, що від шлюбу дітей не було, а ОСОБА_2 була вагітна від ОСОБА_1 , який визнає батьківство дитини. Відтак, вважає, що він, позивач, має право на визнання батьківства на малолітнього ОСОБА_4 в судовому порядку з внесенням змін до свідоцтва про народження дитини з врахуванням відомостей про справжнього батька дитини.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 10.05.2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання, визнано обов"язковою явку в підготовче судове засідання позивача та відповідачів для дачі пояснень з приводу обставин справи, яких зобов"язано представити оригінали усіх документів, які стосуюються предмету спору, для їх дослідження у суді.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 19.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначити до судового розгляду по суті цивільну справу.

В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Позивач та відповідачка ОСОБА_2 подали спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задоволити. В матеріалах справи міститься лист начальника Франківського відділу ДРАЦС у місті Львові Західного МУЮ про розгляд справи у їх відсутності.

В ході розгляду справи судом визнано неналежним відповідачем Франківський відділ ДРАЦС у місті Львові Західного МУЮ та переведено в статус третьої особи без самостійних вимог.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21 грудня 2022 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), 17.01.2020р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано в Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 грудня 2022 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_4 .

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах справи міститься рішення Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області від 02 лютого 2023 року в справі №344/12580/22, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішення суду не оскаржено та набрало законної сили.

Зокрема, даним судовим иішенням встановлено, що біологічним батьком зачатої в шлюбі дитини є ОСОБА_1 , який своє батьківство визнає, про що зазначено в нотаріально посвідченій заяві від 22.08.2022р.

Відтак, судовим рішенням встановлено та не потребує доказування факт наявності підстав для визнання ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у шлюбі, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки дана обставина встановлена рішенням суду, у відповідності до чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимогст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Зазначений строк позивачем дотримано.

У пунктах 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов"язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем ОСОБА_3 не долучено будь - яких доказів, які свідчать про необгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, відзив на позовну заяву не подано.

Крім того, неявку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання та ненадання пояснень, суд розцінює як небажання брати участь в судовому процесі

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю третьої особи без самостійних вимог - Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Виключити з актового запису про народження № 911 від 21 грудня 2022 року, складеного Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всі відомості про батька, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов`язати Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

у графі «батько» змінити дані вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

у графі «прізвище» змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »;

у графі «по батькові» змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення його повного тексту до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 2: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач 3: Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, буд.29, .

Суддя В. Кузь