КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року

справа № 369/3578/23

провадження № 22-ц/824/9061/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , Головне управління розвідки Міністерства оборони України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Янченка А.В. у справі за заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління розвідки Міністерства оборони України про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Крім того, позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру: АДРЕСА_1 , площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, які належать Головному управлінню розвідки Міністерства оборони України () на підставі Витягу з наказу від 26.10.2022 року № 87 ДСК, Актів про примусове відчуження або вилучення майна від 23.12.2022 року б/н та заборонити відповідним державним органам та органу нотаріату вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, реєстрацією (перереєстрацією), поділом (об`єднанням), заставою або іншого виду зміни власника майна, а саме: АДРЕСА_1 , площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, заборонити Головному управлінню розвідки Міністерства оборони України (), а також будь-яким іншим фізичним особам, суб`єктам господарювання здійснювати будь-які дії пов`язані з відчуженням, зміною, реєстрацією (перереєстрацією), поділом (об`єднанням), заставою вказаних вище нерухомих об`єктів, а також заборонити проводити підготовчі роботи та ремонтні роботи у вказаних об`єктах.

Свою заяву мотивувала тим, що наказом начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України від 26.10.2022 року № 87 ДСК на потреби Головного управління розвідки Міністерства оборони України, було примусово відчужено квартиру, яка перебуває в законному користуванні позивача, а саме: АДРЕСА_1 , площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Звертала увагу суду на той факт, що ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року (справа № 757/25230/22-к, 757/25231/22) було накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на вищевказані спірні об`єкти нерухомого майна.

Позивач звертала увагу суду, що наказом начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України за № 87 ДСК від 26.10.2022 року та актами про примусове відчуження від 23.12.2022 року було здійснено відчуження, вище вказаних об`єктів нерухомого майна, яке перебувало під арештом у кримінальній справі. Також вказувала, що держава права на спірні квартири не набула.

Зважаючи на всі дії відповідача 2 (відчуження майна, яке перебуває під арештом, проведення державної реєстрації прав на майно без відому та жодного повідомлення власника) не зважаючи на пред`явлені позовні вимоги, може в будь-який момент здійснити реєстраційні дії щодо подальшого відчуження спірного майна на користь третіх осіб, а тому є дійсні та очевидні обґрунтовані підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснювались дії щодо відчуження спірного майна. Відповідач може здійснити реєстраційні дії щодо подальшого відчуження спірного майна на користь третіх осіб, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ГУР МО України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що між сторонами договір купівлі-продажу спірної квартири не укладався. Погодження сторонами попереднього договору купівлі-продажу істотних умов не є тотожним погодженню істотних умов реального договору купівлі-продажу. Вказує, що ОСОБА_1 не була власником квартири.

В судовому засіданні представник ГУР МО України проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не наведено та не додано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вбачається, що предметом даного спору є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 62,1 кв.м.

В матеріалах справи наявний попередній договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 06 березня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до умов договору сторони домовились, що покупцем в підтвердження власного наміру щодо укладення основного договору та з метою забезпечення зобов`язань, передбачених цим договором, в момент укладення та підписання цього попереднього договору передано продавцю авансовий платіж у розмірі 507 375,00 грн. Орієнтовна вартість квартири на день укладення цього договору складає 1 014 750 грн.

Водночас основного договору купівлі-продажу укладено не було.

Зважаючи на той факт, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було укладено основного договору, відтак остання не вносила залишкову частину вартості спірної квартири, а тому колегія суддів приходить до висновку про неспівмірність заявлених заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру, із вимогами позову, що є необхідною умовою, передбаченою ч. 3 ст. 150 ЦПК України, для застосування відповідних заходів забезпечення.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 липня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді