Справа № 468/1180/21-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.04.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., за участю секретаря Хижняк К.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Остапенко Володимира Володимировича про зняття обтяження з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття заборони відчуження жилого будинку. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . 07.04.2006 року між ним (іпотекодавцем) та АКБ «ТАС Комерцбанк» було укладено кредитний договір. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 07.04.2006 року між ним та банком було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Остапенко Володимиром Володимировичем, предметом якого був належний йому на праві власності вищевказаний житловий будинок. Позивач повністю погасив кредитну заборгованість. В серпні 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Остапенко Володимира Володимировича з питання зняття обтяження з належного йому будинку, однак останнім було відмовлено у здійсненні цього, оскільки відсутнє повідомлення банку про погашення кредиту та припинення іпотечного договору. Отримати відповідне повідомлення позивач не має можливості, оскільки АКБ «ТАС Комерцбанк» припинило свою діяльність шляхом ліквідації. Позивач вважає, що відповідно до вимог ст. 609 ЦК України після ліквідації банку зобов`язання між ним та останнім було припинено. На підставі викладеного, позивач просив суд зняти заборону на вищевказаний житловий будинок, накладену 07.09.2006 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Остапенко Володимиром Володимировичем, реєстраційний номер обтяження 370317, шляхом вилучення записів про обтяження з Єдиного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон віджучення об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою судді від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 24.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позову, заперечень щодо ухвалення заочного рішення не находило.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надходило.

Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.08.2021 року; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2021 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

З копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.08.2021 року (а.с. 3) вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 2832 від 27.12.2003 року. 07.04.2006 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Остапенко В.В. зареєстровано обтяження "заборона на нерухоме майно", реєстраційний номер 3078163, на вищевказаний будинок на підставі договору іпотеки, 749 від 07.04.2006 року, Іпотекодержатель - «ТАС Комерцбанк». Також 07.09.2006 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Остапенко В.В. зареєстровано обтяження "іпотека", реєстраційний номер 3703017, на вищевказаний будинок на підставі договору іпотеки, 749 від 07.04.2006 року, Іпотекодержатель - АКБ «ТАС Комерцбанк».

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2021 року, приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Остапенко В.В. відмовлено ОСОБА_1 у знятті заборони з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18.11.2019 року внесено рішення щодо припинення юридичної особи ПАТ "Омега Банк" в результаті її ліквідації (а.с.5-13).

Так, згідно п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

Відповідно до вимог ст.ст. 1,4 Закону України «Про іпотеку», боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

З вищевказаних нормативних актів вбачається, що зняття заборони відчуження нерухомого майна здійснюється нотаріусом, у випадку отримання, зокрема, повідомлення кредитора про погашення позики.

В свою чергу, позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що ним належним чином виконанні кредитні зобов`язання (погашення кредиту в повному обсязі), однак не може отримати відповідне повідомлення іпотекодаержателя (для пред`явленя його нотаріусу) через ліквідацію іпотекодержателя - «ТАС Комерцбанк». Крім того, вважає, що припинення іпотеки обумовлено ліквідацією останнього, згідно вимог ст. 609 ЦК України.

За змістом ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є, зокрема, спеціальним законом, яким в т. ч. визначаються повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (ст. 1 Закону в редакції станом на 18.11.2019 року).

Неможливість вирішення позивачем питання щодо зняття обтяження в позасудовому порядку обумовлена ліквідацією банку, тому спірні правовідносини також підлягають врегулюванню з урахуванням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно ч.ч. 1,10,12 ст. 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на момент ліквідації банку - 18.11.2019 року) фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку з передачею всіх або частини активів і всіх або частини зобов`язань із збереженням черговості зідно зі статтею 52 цього Закону одного або декількох неплатоспроможних банків. Перехідний банк утворюється у формі акціонерного товариства. Перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов`язань неплатоспроможного банку. Перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Фонд зобов`язаний повідомити боржникам і кредиторам про передачу активів і зобов`язань неплатоспроможного банку перехідному банку шляхом розміщення узагальненої інформації на офіційних веб-сайтах Фонду, неплатоспроможного та перехідного банку. Кожний боржник та/або кредитор має право отримати інформацію про себе у приміщенні неплатоспроможного та перехідного банків або за телефоном (після ідентифікації).

З наведеного вбачається, що у випадку ліквідації банку, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі плану врегулювання приймається рішення про утворення перехідного банку у формі акціонерного товариства, до якого переходять права та обов`язки неплатоспроможного банку (включаючи права за договорами забезпечення).

Таким чином, вищевказане свідчить про можливість вирішення питання про зняття обтяження з нерухомого майна в позасудовому порядку, а саме шляхом звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо отримання інформації про утворення перехідного банку та подальшого звернення до останнього щодо надання повідомлення про погашення кредиту.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення таких дій (звернення).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про передчасність звернення позивача до суду, а тому в задоволенні позову слід відмовити через його необгрунтованість та недоведеність.

Крім того, необхідність відмови в задоволенні позову обумовлена недоведністю позивачем факту належного виконання зобов`язання (погашення суми кредиту в повному обсязі), а також того, що саме ПАТ "Омега Банк" був правонаступником АКБ «ТАС Комерцбанк».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Остапенко Володимира Володимировича про зняття обтяження з нерухомого майна - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 12.04.2023 року.

Суддя: