Справа № 450/3557/21 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3015/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Мусієвського В.Є. від 18 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 11875 грн. 22 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 1886 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 905 грн. 32 коп. 3 % річних

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 2270 грн. судового збору, а саме по 1135 грн. з кожного.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 11875 грн. 22 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 1886 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 905 грн. 32 коп. 3% річних та судового збору в розмірі 1135 грн. та винести постанову про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, інфляційних втрат, 3 % річних та судового збору.

Зазначає, що факт реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не є підставою для стягнення з нього заборгованості за послуги з газопостачання. За адресою АДРЕСА_1 він не проживає з травня 2018 року, що підтверджується Актами обстеження житлово-побутових умов від 26 лютого 2021 р. та 25 жовтня 2021 р. Зважаючи на те, що він не проживає за вищевказаною адресою з травня 2018 року, а отже і підстав для стягнення з нього заборгованості немає. Судом у рішенні суду зазначено, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 р. у справі № 450/4232/20 судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Львівгаз збут» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг скасовано. В даних матеріалах цивільної справи № 450/4232/20 міститься його заява та інші документи, які підтверджують, що за адресою АДРЕСА_1 він не проживає з травня 2018 року. Зважаючи на те, що він не проживає за адресою АДРЕСА_1 з травня 2018 року, газ не використовує, договору на постачання газу з ним ніхто не укладав, а тому підстав для стягнення з нього заборгованості немає.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення до апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 5, 12, 13 81, 82, 89, 141, 259, 262, 263-265, 268 ЦПК України, 1, 7, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 625 ЦК України, 7 Закону України «Про судовий збір» та задовольняючи позов, виходив з того, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року у справі № 450/4232/20 судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Львівгаз збут» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг скасовано.Як вбачається з довідки про фінансовий стан абонента, абонентом за адресою АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 . Розмір заборгованості за спожитий газ за період з листопада 2018 року по липень 2021 року становить 11875 грн. 22 коп. Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 877 від 20 листопада 2019 року, виданою Давидівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, а також відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 . Суд прийшов до висновку, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і стягнути з відповідачів на користь позивача 11875 грн. 22 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 1886 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 905 грн. 32 коп. 3 % річних.

Колегія суддів перевіряючи оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

У серпні 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» Станько М.М. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у якому просив:

- стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 11875 грн. 22 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 1886 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 905 грн. 32 коп. 3 % річних.

Мотивував свої вимоги тим, що відповідачі є споживачами природного газу за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 . Повідомляє, що ним виконано обов`язки щодо постачання природного газу відповідачам, однак вони не здійснили сплату вартості такого. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч.1. п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі Правила, плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

За п. 29 Правил, споживач зобов`язаний своєчасно здійснити плату за надані послуги з газопостачання.

У розділі III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 249, зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками факт фактичного споживання природного газу споживачем.

Згідно з п. 11 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 249, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 частини З статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року у справі № 450/4232/20 судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Львівгаз збут» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг скасовано.

Як вбачається з довідки про фінансовий стан абонента, абонентом за адресою АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 .

Розмір заборгованості за спожитий газ за період з листопада 2018 року по липень 2021 року становить 11875 грн. 22 коп.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 877 від 20 листопада 2019 року, виданої Давидівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, а також відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг може бути індивідуальний або колективний споживач.

Згідно п. 6 вказаної норми індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що споживачами природного газу за адресою АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив, що оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справи № 212/4917/15-ц.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції правильно встановлено, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як з споживачів природного газу, постачання якого здійснюється за адресою АДРЕСА_2 , слід стягнути на користь позивача 8579 грн. 02 коп. заборгованості за спожитий природний газ.

Закріплена в п. 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що розмір інфляційних втрат за період з серпня 2018 року по червень 2021 року становить 1886 грн. 30 коп., розмір 3 % річних за період з 01 серпня 2018 року по 30 червня 2021 року дорівнює 905 грн. 32 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і стягнути з відповідачів на користь позивача 11875 грн. 22 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 1886 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 905 грн. 32 коп. 3 % річних.

Що стосується доводів скарги про те, що апелянт ще з 2018 року не проживає за адресою АДРЕСА_2 , то слід вказати, що є у встановленому законом порядку зареєстрований за вказаною адресою, відповідно такий згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем житлово-комунальних послуг.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 липня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра