Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 337/588/23
Провадження №: 2-о/332/70/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого - судді Погрібної О.М., за участю секретаря судового засідання Пономаренко Л.Д., представника заявника - адвоката Грамчук М.О., представника заінтересованої особи Салати Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту постійного проживання та ведення спільного побуту із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся з заявою, в якій просить установити факт постійного проживання та ведення спільного побуту ОСОБА_2 разом з його матір`ю ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заінтересованої особи - Територіальної громади в особі Запорізької міської ради у судовому засіданні заявив клопотання про залишення заяви без розгляду, враховуючи наявність спору про право, яке мотивоване тим, що із наданих матеріалів справи не вбачається наявність належних доказів, що свідчать про те, що заявник з матір`ю постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Доказування факту постійного проживання ґрунтується тільки на показаннях свідків, яких на підтвердження своїх доводів просить викликати і допитати заявник, а тому в матеріалах справи відсутні належні докази, які свідчили б про ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності спільних прав та обов`язків заявника та його матері. Відтак у заявника права на спадкування немає. Крім того вказує, що встановлення даного факту пов`язано з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного просить залишити заяву без розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні заперечувала відносно залишення заяви без розгляду, з мотивів того, що твердження представника заінтересованої особи відносно відсутності у заявника належних доказів спільного проживання та ведення спільного побуту є безпідставним та необґрунтованим, оскільки є й інші докази.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до роз`яснень викладених п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно з роз`ясненнями, які були викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Суд бере до уваги, що відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як убачається з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини, зокрема, у вигляді нерухомого майна.

Заявник на час відкриття спадщини був зареєстрований зі спадкодавцем за різними адресами.

В листі нотаріуса заявнику запропоновано надати до нотаріальної контори для оформлення спадщини рішення суду про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або про встановлення факту спільного проживання.

Факт спільного проживання, ведення спільного побуту зі спадкодавцем заявника та в подальшому і право на спадкування заявника оспорюється заінтересованою особою.

Отже, в даному випадку наявний спір про право заявника на спадкування після смерті ОСОБА_3 , який має вирішуватися у позовному провадженні.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України також визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, заяву ОСОБА_2 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 259-260, 294, 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Грамчук Марини Олександрівни в інтересах заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту постійного проживання та ведення спільного побуту із спадкодавцем залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня оголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Погрібна