КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року

справа № 752/5251/22

провадження № 22-ц/824/7105/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивач - Перший заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Шевченко Т.М., у справі за позовною заявою Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою та витребування майна

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 Перший заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив:

- визнати спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000) відумерлою та передати спадкове майно у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради ();

- витребувати від ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради () квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000).

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що первинна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., проведена за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.08.2011 відділом приватизації житлового фонду Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

У травні 2020 ОСОБА_2 помер. У день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

У Спадковому реєстрі інформація щодо ОСОБА_2 відсутня, останній не складав заповіти, не укладав спадкові договори, а після його смерті із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Згідно даних Реєстру територіальної громади міста Києва, ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., у період з 01.01.2018 по 28.10.2020.

Оскільки спадкоємці за заповітом у ОСОБА_2 відсутні, його син та брат, як спадкоємці за законом, своїм правом на спадщину не скористалися, спадщину не прийняли, на підставі ст. 1277 ЦК України квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., має бути визнана відумерлою спадщиною та передана у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Разом з тим, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000144 від 04.08.2020 прокуратурою встановлено факт порушення інтересів держави, а також встановлено, що спірну квартиру зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 14.10.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Право власності за ОСОБА_3 зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2012 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. за реєстровим номером 974.

Разом з тим, згідно інформації приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коба Н.В., останнім вказаний договір не посвідчувався, спеціальні нотаріальні бланки, на якому викладено договір купівлі-продажу від 05.09.2012, використані приватним нотаріусом для посвідчення інших правочинів.

Позивач зазначає, що договір купівлі-продажу від 05.09.2012 фактично не укладався, як юридичний факт не відбувся та не міг породити будь-яких юридичних фактів, відтак є передбачені законом підстави вважати вказаний договір нікчемним.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року позовпершого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою та витребування майна, - задоволено.

Визнано спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000) відумерлою та передати спадкове майно у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради ().

Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київської міської ради () судовий збір у розмірі 13 185 гривень.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного майна придбаного за оплатним договором. Зазначає, що факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не можуть породжувати правових наслідків для добросовісного набувача. Також посилається на відсутність вироку суду, яким встановлено факт підроблення договору купівлі-продажу квартири від 05.09.2012 року щодо вибуття квартири поза волею власника.

Крім того, апелянт вказує на відсутність у прокурора повноважень для здійснення представництва інтересів держави, оскільки останнім не надано достатніх доказів, які свідчать про Київська міська рада неналежним чином здійснює свої повноваження.

Зазначає, що позбавлення відповідача права власності на квартиру без компенсації і без надання іншого житла становить втручання держави у право відповідача на мирне володіння майном та призведе до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

У відзиві на апеляційну скаргу перший заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що витребування спірного майна на користь позивача відповідає критерію законності. Звернення прокурора із позовом спрямоване на задоволення легітимної мети, яка полягає у відновленні законності, та у поверненні у власність територіальної громади комунального нерухомого майна, яке незаконно вибуло на підставі нікчемного правочину. Вказує, що проявивши розумну обачність ОСОБА_1 не був позбавлений можливості перевірити на підставі чого було зареєстровано право власності на квартиру за попередніми власниками, та встановити, що спірна квартира незаконно вибула із власності територіальної громади.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із факту вибуття спірного нерухомого майна поза волею його власника, ст. 388 ЦК України, а також того, що витребування у ОСОБА_1 спірного нерухомого майна на користь територіальної громади міста Києва не є непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, та не покладає на нього надмірний індивідуальний тягар.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що первинна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 , проведена за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.08.2011 Відділом приватизації житлового фонду Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі розпорядження від 15.08.2011 № 36442 (а.с. 37).

З даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна від 12.04.2021 № 252182579, вбачається, що 05.09.2011 проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Також встановлено, що в подальшому 22.09.2020 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончарук С.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2012, серія та номер 974, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. (а.с. 20).

Матеріали цивільної справи містять копію договору купівлі-продажу квартири, датованого 05.09.2012, укладеного від імені ОСОБА_2 , як продавця, та ОСОБА_3 , як покупця, викладений на нотаріальному банку ВРХ № 683274, згідно тексту якого, останній посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. за реєстровим номером 974 (а.с. 32-33).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. від 05.05.2021 № 323/01-16, спеціальний бланк нотаріальних документів ВРХ № 683274 був використаний приватним нотаріусом Коба Н.В. 05.09.2012, на якому був викладений договір купівлі-продажу квартири, укладений між громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та посвідчений за реєстровим номером 2450. За реєстровим номером 974 від 02.04.2012 приватним нотаріусом Коба Н.В. було посвідчено копію банківської ліцензії, виданої на ім?я ПАТ «Банк КАМБІО». Будь-яких нотаріальних дій від імені громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватним нотаріусом ОСОБА_6 не посвідчувалось (а.с. 34).

14.10.2021 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкіним І.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.2021, серія та номер: 94, видавник - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашкін І.О. Наведене стверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна від 03.02.2022 № 297653913 (а.с. 16-17).

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 14.10.2021 між ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_7 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашкіним І.О. за реєстровим номером 94, продавець продав, а покупець купив квартиру АДРЕСА_1 за ціною 879 000 грн. (а.с. 23-26).

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується даними актового запису про смерть № 11620 від 13.07.2020, згідно якого причину смерті не встановлено через гнильні зміни трупа. Свідоцтво про смерть не видано. Паспорт не здано (а.с. 43-44).

За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян у останньому виявлено записи про: розірвання шлюбу № 928 від 26.12.1978 ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , складеного Голосіївським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); народження дитини ОСОБА_9 ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 1537 від 12.09.1972, складений Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); народження брата ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , № 1337 від 02.09.1965, складений Печерським Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); шлюб ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 № 7823 від 11.11.1971, складений Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 45).

З листа та наданих витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Сьомої київської державної нотаріальної контори від 21.05.2021 № 1523/01-09 вбачається, що дані у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутні (а.с. 51-53).

З листа та наданих витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Шостої київської державної нотаріальної контори від 30.11.2021 № 3892/01-16 вбачається, що дані у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутні (а.с. 54-56).

З листа та наданих витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Першої київської державної нотаріальної контори від 22.05.2021 № 5017/01-16 вбачається, що дані у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутні (а.с. 57-59).

З наведеного вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 ; спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян є його син ОСОБА_9 та брат ОСОБА_10 .

Однак, з даних Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, заповіт від імені ОСОБА_2 складено не було, свідоцтва про право на спадщину після його смерті не видавалось.

За наявною у Реєстрі територіальної громади міста Києва інформацією, за адресою АДРЕСА_2 , був зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 01.01.2018 по 28.10.2020, що стверджується даними листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.10.202 та витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с. 46-47).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до автоматизованої системи документообігу суд КП «Д-3» Голосіївського районного суду м. Києва, в останній відсутні відомості про перебування в провадженні суду цивільних справ, учасниками процесу у яких були б ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 50).

На підтвердження того, за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вчиняв дій щодо відчуження ОСОБА_3 , належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2012 за реєстровим номером 974, а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. не вчиняла нотаріального посвідчення цього договору, позивач надав:

- копію листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. від 05.05.2021 № 323/01-16, відповідно до змісту якого спеціальний бланк нотаріальних документів ВРХ № 683274 був використаний приватним нотаріусом Коба Н.В. 05.09.2012, на якому був викладений договір купівлі-продажу квартири, укладений між громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та посвідчений за реєстровим номером 2450. За реєстровим номером 974 від 02.04.2012 приватним нотаріусом Коба Н.В. було посвідчено копію банківської ліцензії, виданої на ім?я ПАТ «Банк КАМБІО». Будь-яких нотаріальних дій від імені громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватним нотаріусом ОСОБА_6 не посвідчувалось (а.с. 34);

- копію протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 20.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000144 від 04.08.2020, відповідно до змісту якого у 2012 ОСОБА_3 ніяких квартир не купляв, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1 . 05.09.2012 ОСОБА_3 не був у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коба Н.В., ніяких документів не підписував. 22.09.2020 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончарук С.В. не був, ніяких квартир в тому числі і квартиру АДРЕСА_1 на праві власності за собою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не реєстрував, ніяких заяв не підписував. У квартирі АДРЕСА_1 ніколи не був, про вказану квартиру вперше почув під час допиту. ОСОБА_3 не відомо хто міг використати його паспорт громадянина України для посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с. 64-69);

- дозвіл на розголошення таємниці досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000144 від 04.08.2020 (а.с. 83).

Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За змістом положень ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державної реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Встановлено, що договір купівлі-продажу від 05.09.2012, реєстраційний номер 974, за умовами якого ОСОБА_2 за життя відчужив належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , є нікчемним в силу вимог закону, оскільки є підробленим та не посвідчувався нотаріально, а отже ОСОБА_3 не набув право власності на зазначену квартиру, а тому не міг відчужувати зазначене нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 14.10.2021 року на користь ОСОБА_1 , відтак, спірне нерухоме майно вибуло із володіння власника ОСОБА_2 поза його волею.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, заповіт від імені ОСОБА_2 складено не було, свідоцтва про право на спадщину після його смерті не видавалось.

За змістом частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява при визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (частина друга статті 1277 ЦК України).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спірна квартира вибула із володіння її власника ОСОБА_2 поза його волею, іншим шляхом, а отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 помер, у померлого відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, то квартира АДРЕСА_1 є відумерлою спадщиною і підлягає витребовуванню на користь територіальної громади міста Києва.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом у постановах, які враховані судом першої інстанції: від 29 квітня 2020 року у справі № 754/4108/18-ц (провадження № 61-20219св19), від 22 січня 2020 року у справі № 754/14094/17 (провадження № 61-5800св19), від 14.04.2021 року у справі № 753/11965/19 (провадження № 61-1157св21).

Вимога про витребування квартири є ефективним та достатнім способом захисту порушеного права дійсного власника і відповідає засадам цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Щодо пропорційності втручання у право на мирне володіння майном варто зазначити наступне.

У постановах верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 522/114736/15-ц, від 14.04.2021 року у справі № 753/11965/19 зазначено, що застосування речового-правового механізму віндикації, не позбавляє права добросовісного набувача можливості відновити свої права, пред`явивши вимогу до продавця про відшкодування збитків на підставі ст. 661 ЦК України.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що відповідач ОСОБА_1 станом на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири був власником частини квартири АДРЕСА_3 , та був зареєстрований за вказаною адресою, відтак спірна квартира не є його єдиним житлом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що проявивши розумну обачність, зважаючи на відкритий доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості перевірити, на підставі чого було зареєстроване право власності за попередніми власниками та встановити, що спірна квартира незаконно вибула з власності територіальної громади.

На момент укладення договору купівлі-продажу у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містився запис про арешт цього майна, накладений в рамках кримінального провадження на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2021 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах справи (а.с.18).

Враховуючи вищевикладене, поведінку особи, у якої витребовується майно, а також наявність у відповідача іншого майна, та передбачену законодавством можливість повернення сплачених коштів, витребування майна не покладе на нього надмірний тагяр, спричинений відсутністю житла для проживання чи втратою грошових коштів.

Доводи скаржника про відсутність вироку суду, яким встановлено факт підроблення договору купівлі-продажу квартири від 05.09.2012 року щодо вибуття квартири поза волею власника колегія суддів не приймає, оскільки договір купівлі-продажу між 05.09.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 підлягав державній реєстрацій та нотаріальному посвідченню, як встановлено ст.ст. 334 657 ЦК України. Проте відповідно до інформації, викладеної в листі приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. від 05.05.201 року, вищевказаний договір ним не посвідчувався. Спеціальний бланк нотаріальних документів ВРХ №683274 був використаний приватним нотаріусом для укладення іншого правочину.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

За таких обставин, договір купівлі-продажу від 05.09.2012 року фактично не укладався та не міг породити будь-яких законних правових наслідків, а тому не є правовою підставою для набуття ОСОБА_3 права власності на спірне майно.

Не є обґрунтованими доводи апелянта щодо відсутності повноважень прокурора на звернення до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурором при пред`явленні позову обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави у суді у зв`язку із бездіяльністю уповноваженого державою органу на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Спірне нерухоме майно є спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , та підлягала визнанню відумерлою на підставі ст. 1277 ЦК України.

Київська міська рада здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності від імені та в інтересах територіальної громади та зобов`язана управляти комунальним майном належним чином, однак будучи обізнаною із фактом порушення інтересів держави, відповідних заходів не вжила. Крім того, у листі від 02.11.2021 року Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради просить вжити заходи цивільно-правового характеру в інтересах держави, пред`явивши відповідний позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді