Справа № 346/4790/22
Провадження № 22-ц/4808/593/23
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д. С.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А
25 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Томин О.О.,

ознайомившись із апеляційною скаргою представника ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2022 року під головуванням судді Коваленка Д.С. у м. Коломия у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту родинних відносин,
в с т а н о в и в:
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту родинних відносин.
Встановлено факт того, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерство оборони України, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, оскаржили його в апеляційному порядку.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 березня 2023 року у цій справі (провадження № 22-ц/4808/284/23) апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_6 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2022 року закрито.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 березня 2023 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2022 року без змін.
В подальшому, на рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2022 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга подана 29 березня 2023 року, про що свідчить відповідний штамп підприємства поштового зв`язку, тобто з пропуском установленого статтею 354 ЦПК України строку, і апелянтом заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що апелянт у встановлений законом строк не подав апеляційну скаргу, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 брав участь в суді першої інстанції як заінтересована особа і в суді апеляційної інстанції як скаржник, однак апеляційну скаргу центру було повернуто у зв`язку з тим, що така подана особою, що не має процесуальної дієздатності.

Крім того, апелянт не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року апеляційна скарга залишена без руху з підстав несплати судового збору та визнання неповажними підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.Апелянту надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків апеляційної скарги - зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з долученням належних та допустимих доказів і надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подала клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В клопотанні про поновлення строку подання апеляційної скарги представник ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначила, що апелянтом у встановлений строк подати апеляційну скаргу не представилося можливим, а також посилалася на введення в Україні воєнного стану, що є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).
Апеляційний суд зазначає, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на не зловживання процесуальними правами.
З матеріалів, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано 28.12.2022 за вх. 1/дод № 5808.

Таким чином, представником ІНФОРМАЦІЯ_1 апеляційна скарга подана поза тридцятиденним строком з дня вручення апелянту повного рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, провадження № 11-107заі22, зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Колегія суддів зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Апелянт, який є учасником справи та реалізує свої процесуальні права самостійно, керуючись принципом диспозитивності, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження при поданні апеляційної скарги і на виконання ухвали про залишення без руху не дають підстав для висновку про пропуск цього строку з поважних причин. Наведені апелянтом обставини не вказують на неможливість або ускладнення можливості подання учасником судового процесу апеляційної скарги протягом установленого законом строку, який підтверджується належними та допустимими доказами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 357, 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Враховуючи наведене, не підлягає задоволенню і клопотання про відстрочення сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 185, 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук
Судді: В.А. Девляшевський
О.О. Томин