Справа № 148/853/23
Провадження №2/148/367/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

встановив:

Адвокат Кугутюк О.В., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з вказаним вище позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просить суд ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , терміном на три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є батьком позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . З метою прийняття спадщини ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Максимів Л.Д. (м. Винники, Львівська область) щодо оформлення заяви на прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в посвідченні справжності підпису на заяві у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про смерть. При цьому нотаріусом було роз`яснено, що є час на прийняття спадщини у зв`язку із тим, що шестимісячний строк на прийняття спадщини на час дії воєнного стану продовжено до десяти місяців. 01.05.2023, звернувшись до Тульчинської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, позивач отримала письмову відмову №249/02-14 оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини. Звертаючись до приватного нотаріуса позивач вчиняла необхідні дії для прийняття спадщини. На думку представника позивача, наявність перешкод в подачі заяви, а саме введення воєнного стану в сукупності із вчиненням дій, спрямованих на прийняття спадщини та незначним проміжком часу між закінченням строку на подачу заяви для прийняття спадщини та зверненням до суду із позовом є підставою для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив, що його довірителька проживала в Львівській області. Її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка в березні 2023 звернулася до приватного нотаріуса Максимів Л.Д. в м. Винники Львівської області з питанням засвідчення справжності її підпису в заяві про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, так як свідоцтво про смерть батька в неї було відсутнє, їй було відмовлено у засвідченні справжності її підпису у заяві.Позивачка була впевнена, що шестимісячний строк на прийняття спадщини на час дії воєнного стану продовжено до десяти місяців, адже так їй роз`яснила нотаріус. 01.05.2023 вона звернулася до Тульчинської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва однак отримала письмову відмову оскільки нею пропущений строк на прийняття спадщини. Вважає, що причини пропуску строку є поважними, адже позивач діяла добросовісно, вчинила від себе необхідні дії. Зазначив, що з часу відкриття спадщини пройшло небагато часу, а тому просив визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці. Судові витрати залишити за позивачем.

Представник відповідача Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що вчинено актовий запис № 584 від 01.11.2022, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 4 від 21.03.2023, наданого Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 4).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та змінила дошлюбне прізвище на " ОСОБА_5 " (а.с. 6).

Згідно копії листа Тульчинської державної нотаріальної контори від 04.05.2023 №249/02-14 ОСОБА_1 повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 немає можливості у зв`язку з непідтвердженням факту прийняття нею спадщини та запропоновано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 7).

З довідки Тульчинської міської ради від 02.05.2023 №717 встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав до дня смерті в АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до копії довідки від 01.05.2023 №44д, виданої КП «Тульчинське МБТІ» ОСОБА_1 , згідно архівних даних, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 (а.с.9).

З копії листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Максимів Л.Д., наданого на адвокатський запит адвоката Кугутюка О.В., вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до неї в березні місяці 2023 року з питання засвідчення справжності підпису на заяві про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 . Згідно п.1.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України факт смерті фізичної особи нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , їй було відмовлено у засвідченні справжності її підпису на заяві про прийняття спадщини (а.с. 30).

З відповіді завідуючої Тульчинської держнотконтори Сухомлин О.А. від 24.05.2023 №314/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , не відкривалась (а.с. 32).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та другастатті 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина першастатті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 Про судову практику у справах про спадкування видно, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб.

При встановлених обставинах та враховуючи, що в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач не може захистити своє право, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. При цьому суд вважає, що позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини в умовах воєнного стану з поважних причин, вона вчинила дії щодо прийняття спадщини, звернувшись у визначений законом строк для прийняття спадщини до нотаріуса, однак їй було відмовлено в прийнятті такої заяви за відсутності свідоцтва про смерть батька. Також суд враховує, що позов визнається відповідачем, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, шестимісячний строк для прийняття спадщини позивачем після смерті батька сплив 19.04.2023, до суду з позовом вона звернулась 08.05.2023, тобто пропущений нею строк є незначним.

За таких обставин суд визнає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та вважає можливим задовольнити позов.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77, 81, 89, 95, 141, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1270, 1272 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.07.2023.

Суддя Л.А. Штифурко