ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
03 липня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участю секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину,
В грудні 2022 року представник позивача - адвокат Дергачова Н.М. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з усіма надвірними будівлями та все майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку розміром 0,2500 га та земельну ділянку розміром 0,1865 га по АДРЕСА_1 , яке заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Разом з цим, житловий будинок по АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,2500 га, у межах згідно з планом, розташована по АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0,3768 га, що також, у межах згідно з планом, розташована по АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 3,7760 га та площею 4,3144 га, що розташовані на території Паляниченської сільської ради Фастівського району, залишились не охоплені заповітом. В установлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також, з зявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся до нотаріуса відповідач ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 подав заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом. Державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування позивачці відмовлено, так як є заповіт, складений не на її користь, а на користь інших осіб. Позивач як єдина спадкоємиця першої черги за законом, як донька спадкодавиці ОСОБА_3 , набула право на спадкування житлового будинку та земельних ділянок, оскільки вказане майно становить частину спадщини, не охоплену заповітом, а в силу ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. У зв`язку з вище викладеним позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою судді від 16 січня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 02 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача - адвокат Дергачова Н.М. не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву в якій вимоги позову підтримала, просила задовольнити. Справу розглянути в її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області, серія НОМЕР_1 /а.с.11/.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що передбачено статтею 1233 ЦК України.
При житті ОСОБА_3 23.01.2014 року було складено Заповіт, яким вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме: належний будинок, з усіма надвірними будівлями і все майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку розміром 0,2500 га та земельну ділянку розміром 0,1865 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному /а.с.12/.
Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , 1975 року народження є донькою ОСОБА_3 /а.с.13/.
Спадкоємицею першої черги спадкування за законом є донька спадкодавці - позивачка у справі ОСОБА_1 , яка звернулася до державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому в силу статті 1268 ЦК украпїни, являється такою, що прийняла спадщину.
Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
При зверненні позивачки до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після матері ОСОБА_3 , державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. від 08.08.2020 року винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою вона відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,2500 га, розташована по АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка площею 0,3768 га, розташована по АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка площею 3,7760 га, розташована на території Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку площею 4,3144 га, розташована на території Паляничинської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як померлою ОСОБА_3 складено заповіт на все майно на ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а всіх інших спадкоємців спадщини лишила /а.с.24/.
Судом витребувано у державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. копію спадкової справи №78/2018 пісял смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що заяву на прийняття спадщини за законом подала ОСОБА_1 , а також, заяву про прийняття спадщини за заповітом подав ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 своєю заявою від прийняття спадщини за заповітом відмовився /а.с.36-48/.
Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах, і до числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом, однак реалізувати належним чином своє право на спадкування житлового будинку та земельних ділянок призначених для будівництва і обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства та ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_5 не може, адже державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 їй відмовлено в зв`язку з наявністю заповіту, складеного не на її користь, а інших осіб, що на думку нотаріуса унеможливлює вчинення нотаріальної дії.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).
Право власності, згідно ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 377, 392, 1218, 1245, 1268, 1225 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська