Ухвала

04 липня 2023 року

м. Київ

справа № 712/2014/22

провадження № 61-8938ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Карпенко О. В., Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., від 25 жовтня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця,

суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович,

стягувач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С., якою просив визнати неправомірним рішення приватного виконавця з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 10 лютого 2022 року та зобов`язати приватного виконавця усунути допущені порушення шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2018 року позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк») в особі філії Черкаське обласне управління AT «Ощадбанк» до

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено, стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за договором про іпотечний кредит

№ 29-2203/2007 від 31 травня 2007 року на загальну суму 61 616,56 доларів США, яке набрало законної сили у встановленому порядку 08 жовтня

2018 року. На виконання даного рішення судом видано виконавчий лист

від 25 жовтня 2018 року № 712/16074/17.

17 лютого 2022 року він отримав поштою копію постанови від 10 лютого 2022 року про відкриття виконавчого провадження (ВП) № НОМЕР_1, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О. С. з примусового виконання вказаного вище виконавчого документа.

Вважає, що цим рішенням приватного виконавця було порушено його права як сторони виконавчого провадження, оскільки стягувач пропустив встановлений законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О. С. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 10 лютого 2022 року з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/16074/17 від 25 жовтня 2018 року.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року скасовано, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

14 червня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року у цивільній справі № 712/2014/22, в якій просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заявник просив поновити строк на касаційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду не отримував., а крім того у серпні 2022 року був призваний на військову службу по мобілізації.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

З огляду на надані заявником документи, зокрема щодо призову по мобілізації та перебування на військовій службі, колегія суддів вважає за можливе поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Разом із тим Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що позивачем у справі № 712/16074/17 та стягувачем у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 є ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» (). Натомість

АТ «Ощадбанк» () не є учасником розглядуваної справи, а отже апеляційний суд ухвалив судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2018 року позов ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено, стягнуто в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит № 29-2203/2007

на загальну суму 61 616,56 доларів США. Рішення суду набрало законної сили у встановленому законом порядку 08 жовтня 2018 року.

На виконання вказаного рішення судом, 25 жовтня 2018 року, був виданий виконавчий лист.

08 січня 2021 року постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України

«Про виконавче провадження».

10 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № НОМЕР_1).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина перша статті 37 Закону «Про виконавче провадження» містить перелік обставин, які є підставою для повернення виконавчого документа. Зокрема виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2 частини першої статті 37 вказаного Закону).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 вказаного Закону).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта та п`ята статті 12 вказаного Закону).

Тлумачення частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України

«Про виконавче провадження» свідчить, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином повернення виконавчого документа стягувачу без виконання у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення суду, не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановивши, що виконавчий лист було повторно пред`явлено до виконання протягом трьох років після його повернення стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а приватний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Апеляційним судом правильно враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 та постановах Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 804/2721/15, від 07 лютого 2020 року у справі № 2018/6-343/11.

Посилання заявника на те, що апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, є помилковими, оскільки за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, філія - Черкаське обласне управління

АТ «Ощадбанк» є відокремленим підрозділом (філією) юридичної особи - АТ «Ощадбанк».

Отже АТ «Ощадбанк» вправі був подати апеляційну скаргу на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року у розглядуваній справі.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні скарги ОСОБА_1 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 712/2014/22.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников