КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Справа 133/2217/23

21.07.23

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

19.07. 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним цивільним позовом.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 51951 від 29.12.2021 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інстафінанс» заборгованість в розмірі 33 389 гривень.

Заяву мотивувала тим, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 51951 від 29.12.2021 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інстафінанс» заборгованість в розмірі 33 389 гривень. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню. Звертає увагу на те, що станом на 29.12.2021 у неї відсутня заборгованість перед відповідачем у розмірі 33 389 грн, а тому розмір заборгованості є спірним. Так, 07.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68514328. Таким чином розпочалась реальна процедура звернення стягнення спірної заборгованості. Наведені обставини, згідно її посилань, вказують на можливу загрозу істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту її порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить до такого висновку.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, заявник посилається на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову спрямована безпосередньо на зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в рамках даної судової справи, позивач просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, а вжиття заходів забезпечення позову не нестиме жодних збитків для відповідача, факт стягнення коштів в результаті примусового виконання на підставі виконавчого напису вказує на загрозу ефективного захисту її порушених прав. ОСОБА_1 стверджує, про необхідність застосування заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме викладеним у позові обставинам, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

За змістом п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса належить до виконавчих документів.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Так, предметом спору між сторонами справи є законність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та постанову про звернення стягнення на доходи боржника про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 33389, 00 грн.

Згідно постанови про відкриття провадження ВП № 68514328 від 07.02.2022, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., із ОСОБА_1 підлягає стягненню борг в сумі 33 389,00 грн, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс».

Відповідно до постанови державного виконавця ВП № 68514328 від 22.08.2022, накладено арешт на грошові рахунки ОСОБА_1 ..

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка прийнята приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. від 12.02.2022 ВП № 68514328, із заробітної плати ОСОБА_1 , яку вона отримує у АТ «Страхова компанія «Країна», здійснюються відрахування у розмірі 20 % від суми доходу, що належить виплатити боржнику до погашення загальної заборгованості в сумі 37382,90 грн, (з урахуванням основної винагороди та витрат на організацію та проведення виконавчих дій).

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що виконавчі дії, спрямовані на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , які вже мають місце та носять реальний характер, можуть утруднити виконання рішення суду у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню або утруднити повернення майна позивачу і відновлення його порушеного права у разі, якщо позов не буде забезпечено, і буде прийнято рішення про задоволення позову.

Суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, оскільки такі вимоги заяви обгрунтовані, підтверджені доказами, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, та вказують на співмірність із заявленими вимогами.

До того ж такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, прямо передбачено п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України.

Одночасно із цим, суд вважає за доцільно зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Зупинення виконавчого провадження не порушує прав стягувача у виконавчому провадженні, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і в разі вирішення спору між сторонами можуть бути скасовані.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обставини, визначені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, які можуть слугувати підставою для його застосування, судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 51951 від 29.12.2021 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інстафінанс» заборгованість в розмірі 33 389 гривень.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському Олександру Віталійовичу - для виконання, іншим учасникам справи - для відома.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Особа, яка не була присутня при постановленні ухвали має право на поновлення строку апеляційного оскарження, якщо ухвала подана протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя Наталя Пєтухова

21.07.2023