Справа № 206/2719/22
Провадження № 2/206/75/23
24.04.2023 м.Дніпро
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Нестеренко Т.В.,
при секретарі Кравченко М.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Дніпро цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 12.09.2020 у Енергодарському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №28. В шлюбі у позивача з відповідачем народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02.02.2021 року Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №28. Протягом сімейного життя між сторонами виникали часті сварки і скандали, причиною яких, на думку позивача, була та обставина, що позивач та відповідач різні за віком і характерами люди, та не розуміють один одного повною мірою. Сторони сварились з приводу ведення спільного господарства, облаштування сімейного побуту, виховання сина, та з інших багаточисельних причин. Під час сварок відповідач застосовував до позивача грубу фізичну силу, при цьому був присутній їх спільний син, який все бачив. Позивач довго терпіла, намагаючись зберегти сім`ю, але все марно. З часом негативні відносини між сторонами тільки поглибились. Тому шлюбні стосунки фактично припинилися близько року тому. Тривалий час спільне господарство позивач з відповідачем ОСОБА_2 не ведуть і єдиного бюджету не мають, і вже близько восьми місяців разом не проживають, бо позивач забрала їх малолітнього сина ОСОБА_4 та пішла від відповідача. В теперішній час позивач з дитиною фактично мешкає в Польщі, куди виїхала у зв`язку з війною. Позивачу відомо, що відповідач ОСОБА_2 також не живе за місцем своєї реєстрації в м. Енергодар, так як воно окуповане, а фактично виїхав в м. Львів, однак точна адреса його місцезнаходження позивачу не відома, так як сторони тривалий час не спілкуємося.
Позивач зрозуміла, що внаслідок негативних взаємовідносин в сім`ї вона повністю втратила до відповідача ОСОБА_2 почуття любові, довіри і поваги. Примирення між сторонами на думку позивача з подальшим збереженням сім`ї вже не можливе і суперечить інтересам позивача, бо вона зустріла іншого чоловіка з яким в подальшому планує створити сім`ю. З цих причин позивач вирішила звернутися до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем ОСОБА_2 розірвати. Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу з відповідачем їх малолітній син ОСОБА_4 і надалі залишиться проживати з позивачем. Враховуючи викладене, позивач просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 12.09.2020 року у Енергодарському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №207. Після розірвання шлюбу залишити мені прізвище « ОСОБА_6 ». Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на мою користь 992,40 гривень, сплачених позивачем в якості судового збору.
Не погодившись із доводами позивача відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , повністю заперечує проти позовних вимог, викладених у позовній заяві ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки не бачить жодних підстав для розірвання шлюбу. Вважає, що поведінка Позивача та бажання розірвати шлюб суперечить її дійсній волі та суперечить спільним інтересам їх сім`ї. В обґрунтуваннях позовних вимог Позивач, ОСОБА_1 , зазначає, що « ...протягом нашого сімейного життя виникали часті сварки і скандапи, причиною яких була та обставина, що ми різні за віком та характером люди та не розуміємо один одного повною мірою. Ми сварились з приводу ведення спільного господарства, облаштування сімейного побуту, виховання сина, та з інших багаточисельних причин. Під час сварок ОСОБА_2 застосовував грубу фізичну силу, при цьому був присутній син, ОСОБА_3 , який все бачив. Я довго терпіла, намагаючись зберегти сім`ю, але все марно. З часом негативні відносини тільки поглибились...».
Як зазначає відповідач, протягом сумісного життя, і досі, робить свій вклад в сімейний бюджет, підтримує зв`язок із дружиною, бере активну участь у вихованні дитини, не дивлячись на те, що відповідачу перешкоджають у спілкуванні з дитиною. Їх стосунки з ОСОБА_1 завжди будувались на взаємній повазі, любові та створенні комфортних умов для проживання та виховання дитини, тому як зазначає відповідач для нього є дивною поведінка дружини.
Зауважує, що з позивачем почали жити окремо з кінця лютого 2022 року, коли було введено на території України військовий стан у зв`язку з вторгненням Російської Федерації. Конфлікти з ОСОБА_1 у них виникали лише у зв`язку з її зловживанням спиртними напоями, проте ОСОБА_2 , ніколи не застосовував по відношенню до дружини фізичне або психологічне насилля. Як зазначає відповідач ОСОБА_2 , на постійній основі допомагає фінансово дружині, надсилає їй кошти на утримання дитини та задоволення власних потреб.
Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 вивезла їх спільного сина ОСОБА_3 за кордон. ОСОБА_1 забороняє відповідачу з ним спілкуватися по телефону та приймати участь у вихованні дитини. ОСОБА_1 веде розпутний спосіб життя, пиячить, не доглядає за дитиною, як доказом додав відео поведінки та фото.
Наразі ОСОБА_2 , займається вирішенням питання щодо повернення дитини закордону шляхом звернення до Міністерства юстиції України з відповідними заявами.
Отже, відповідач повністю заперечує проти вказаної у позові вимоги щодо того, що дитина залишається жити з матір`ю.
Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Просив суд надати час для примирення, так як сім`я є сенсом його життя і рішення дружини ОСОБА_1 він вражає імпульсивним та необґрунтованим. Вважає, що в них немає підстав для розірвання шлюбу.
Враховуючи викладене відповідач просив прийняти відзив на позовну заяву до розгляду та надати сторонам строк для примирення 6 (шість) місяців.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 разом з позовною заявою до суду надала письмову заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач, ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення судового засідання, яке призначено на 24.04.2023 за його відсутності не надавав.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.09.2020 року Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис №207. Після реєстрації шлюбу позивач своє прізвище змінила на « ОСОБА_6 ».
Як зазначено позивачем, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, різність за віком та характерами, непорозуміння одне одного повною мірою, стало підставою для виникнення сварок і скандалів, непорозуміннями на зазначеному підґрунті, у зв`язку з чим вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують протягом року.
Дані обставини підтверджуються наступними доказами: копіями довідок про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру позивача та відповідача, копії сторінок паспорту та РНОКПП позивача та відповідача; копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, копіями платіжних доручень, копією заяви про сприяння поверненню дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, копією заяви про забезпечення реалізації права доступу до дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, копією диску.
Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Ухвалою суду від 05.12.2022 року, за клопотанням відповідача, сторонам було надано строк для примирення два місці, однак, після спливу вказаного строку а ні від позивача, а ні від відповідача не надійшло жодної заяви чи клопотання.
Щодо доводів відповідача, про обставини, що відповідач продовжує надавати кошти позивачу на дитину позивач, та ту обставину, що позивач вивезла їх спільного сина ОСОБА_3 за кордон та забороняє відповідачу з ним спілкуватися по телефону та приймати участь у вихованні дитини та наразі відповідач займається вирішенням питання щодо повернення дитини закордону шляхом звернення до Міністерства юстиції України з відповідними заявами, суд вважає за необхідне зазначити, що наразі суд розглядає питання про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач не скористався своїм правом на пред`явлення зустрічного позову.
Також слід зазначити, що відповідачем письмових доказів щодо прийняття рішення уповноваженим державним органом про вирішення питання щодо повернення дитини з закордону, на яке він посилається у своєму відзиві, до суду не надано.
Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення для прийняття рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8-10, 18, 76, 141, 247, 258, 264-265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ст. ст. 24, 105, 110-112, 114, 115 СК України, суд

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований 12.09.2020 року Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №207.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суджу протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Нестеренко