Справа № 592/7065/23
Провадження № 2/592/1657/23

УХВАЛА

про залишення позову без руху

31 травня 2023 року м.Суми Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Катрич О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №10, третя особа: Директор Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №10 Купреєва Нінель Миколаївна про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В с т а н о в и в:

24.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаним позовом і просить поновити пропущений строк на звернення до суду з позовною заявою про поновлення на роботі, про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення моральної шкоди, визнати незаконним та скасувати наказ № 589-К від 08.11.2022 року «Про звільнення», поновити її на роботі в комунальній установі Сумська спеціалізована школа І-III ступенів №10 на посаді учителя історії з дати звільнення, стягнути з комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-III ступенів № 10 на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі, стягнути з комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-III ступенів № 10 на її користь моральну шкоду у сумі 5 000 грн., стягнути з відповідача судові витрати та витрати пов`язані із розглядом справи.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що позовну заву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 ЦПК України зважаючи на наступне.

Згідно частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У даному випадку позивач у позовній заяві зазначає, що вона разом із донькою 12.03.2022 року виїхала з міста Суми до м. Хессен (Німечинна), де подала документи для оформлення на тимчасовий захист від війни. Наголошує, що у встановлений законом строк, вона не змогла подати позовну заяву про поновлення на роботі, про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення моральної шкоди через скрутне фінансове становище, неможливість приїхати до міста із-за кордону внаслідок продовження дії військового стану та з безпекових міркувань, через відсутність достатніх правових знань, відсутність юридичної освіти, незнання особливостей трудового законодавства. Вона намагалася вирішити питання скасування наказу про її звільнення в досудовому порядку і вживала для цього можливих заходів, в телефонному режимі зверталася до адміністрації закладу безпосередньо з проханням поновити її на роботі та скасувати наказ, зверталася з листом до освітнього омбудсмена, управління державної служби з питань праці, але доказів того, що ОСОБА_1 знаходилася за кордоном разом з дитиною суду не надано.

Слід зазначити, що статтею 233 КЗпПУ визначено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Офіційне тлумачення положення частини першої статті 233 див. в Рішенні Конституційного Суду № 4-рп/2012 від 22.02.2012\

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Офіційне тлумачення положення частини другої статті 233 див. в Рішеннях Конституційного Суду № 8-рп/2013 від 15.10.2013, № 9-рп/2013 від 15.10.2013\

Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.

Стаття 233 із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР № 4617-10 від 24.01.83, № 6237-10 від 21.12.83, № 5938-11 від 27.05.88; Законами № 871-12 від 20.03.91, № 2134-12 від 18.02.92, № 2620-III від 11.07.2001, № 762-IV від 15.05.2003, № 1697-VII від 14.10.2014, № 1217-IX від 05.02.2021, № 2215-IX від 21.04.2022, № 2352-IX від 01.07.2022\

Тобто, 19 липня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Стаття 234. Поновлення судом строків, пропущених з поважних причин

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Тобто, якщо працівник з поважних причин пропустив установлені строки для звернення до суду, то відповідно до статті 234 КЗпП суд може поновити ці строки. Проте, терміни поновлення теж зазнали змін.

У новій редакції статті 234 КЗпП вказано, що поновлення строків, пропущених з поважних причин, можливе, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (ст. 116 КЗпП), минуло не більше одного року. Раніше таких обмежень у часі не було.

Як зазначає позивач, у листопаді 2022 року вона отримала на свою електронну пошту наказ про звільнення. Отже, позивач повинна була звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення.

З огляду на викладене, беручи до уваги, те що позивачем не надано доказів перебування її за межами України, та повернення звідти та в який період часу вона там перебувала, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом подачі позовної заяви з урахуванням викладених у даній ухвалі недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №10, третя особа: Директор Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №10 Купреєва Нінель Миколаївна про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусуненя недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Катрич