ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/680/23Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 17 липня 2008 року він та відповідачка перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Черкаського районного суду.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року визначено місце проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_4 з його батьком ОСОБА_1 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2015 року з відповідачки на його користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2017 року збільшено розмір стягнення аліментів на його користь та стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Після розірвання шлюбу аліменти, які сплачувала відповідач, не покривали витрати на утримання дитини, дитина часто хворіла, потребувала лікування та оздоровлення, а в подальшому дитина продовжила навчання у Черкаському кооперативному економіко - правовому коледжі ВНЗ Укоопспілки «Полтавський університет економіки та торгівлі». Тому він змушений був звернутися до суду про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до суду.

З 01 грудня 2015 року аліменти, які надає відповідачка йому на утримання сина ОСОБА_4 , він надає йому в повному обсязі. На даний час неповнолітній син ОСОБА_5 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів на потреби навчання, розвитку та інше.

31 серпня 2018 року ОСОБА_2 подарувала 1/2 частину двокімнатної квартири по АДРЕСА_1 ОСОБА_6

28 жовтня 2022 року йому стало відомо з Реєстру нерухомості, що відповідачка 08 лютого 2021 року відповідно до договору купівлі-продажу, придбала квартиру загальною площею 51,3 кв.м., де є єдиним власником. Тобто, це є підтвердженням того, що відповідачка занижує свої доходи, тобто отримує заробітну плату в конвертах.

З урахуванням викладеного вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду обґрунтоване тим, що матеріальний стан відповідачки на даний час не змінився, вона продовжує отримувати заробітну плату та пенсію з яких відраховуються аліменти на утримання сина. Крім цього, судом встановлено, що крім стягнення аліментів відповідач несе додаткові витрати на утримання сина, а саме: регулярно сплачує кошти на навчання сина у коледжі, що підтверджено наданими до суду копіями квитанцій.

Суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального становища або сімейного стану ОСОБА_2 , погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, тому його вимоги щодо збільшення розміру аліментів не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу і просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2023 року і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі вказує, що судом проігноровано: обставини, викладені у позовній заяві; те що позивач подавав клопотання про витребування підтверджуючої інформації від ЦОП ДПІ м. Черкаси та у приватного нотаріуса Романій Н.В.; посилання позивача, що йому не було направлено відзив на апеляційну скаргу, а клопотання про долучення доказів відповідачем було надіслано позивачу без додатків та з порушенням термінів.

Зазначає, що до тверджень відповідача про отримання позики слід віднестися критично, оскільки ОСОБА_7 є зацікавленою особою, так як згідно із протоколом допиту свідка від 14 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000316 відповідач вказувала, що проживає разом з чоловіком ОСОБА_7 .

Вважає, що вартість квартири, яку вказує відповідач, не відповідає дійсності, а у відповіді на клопотання від 02 березня 2023 року позивачем надано доказ реальної вартості двокімнатної квартири у м. Черкаси, який був судом проігнорований.

Також вказує, що відповідач вказує неправдиву інформацію щодо суми відрахованих аліментів та щодо належної сплати додаткових витрат.

Крім того зазначає, що судом застосовано практику Верховного Суду, яка є недоречною при розгляді даної справи.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Ткач Валентина Вікторівна подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких вказують на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, тому просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2023 року без змін.

ОСОБА_1 надіслав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому просить звернути увагу суду на неправдиві свідчення відповідача, а саме приховування факту оформлення відповідачем договору дарування на сторонню особу квартири, що призвело до неможливості проживання у цій квартирі неповнолітнього сина відповідача, а також вказує, що відсутні належні докази купівлі відповідачем квартири саме у розмірі 386700 грн.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що з 17 липня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду від 15 жовтня 2014 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року визначено місце проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_4 з його батьком ОСОБА_1 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2015 року з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2017 року збільшено розмір стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 та стягнуто аліменти з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно із договором дарування частини квартири від 31 серпня 2018 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_6 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 20-21).

08 лютого 2021 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру в м. Черкаси на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2021 року, вартість квартири становить 386700 грн.

Відповідно до договору позики грошових коштів від 08 лютого 2021 року ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 400000 грн до 08 лютого 2031 року, а остання зобов`язалась повернути їх без відсотків на умовах, визначених договором.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 вказував, що придбання квартири та передача у дар частини квартири, належної відповідачу ОСОБА_2 , підтверджує той факт, що остання занижує свої доходи, тому є підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання сина сторін, до 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що матеріали справи не містять доказів зміни (покращення) матеріального стану відповідача.

Так, договір дарування частини квартири є безвідплатним договором, отже, ОСОБА_2 не отримувала кошти за відчуження належної їй частини нерухомого майна.

Судом також враховано, що в один день 08 лютого 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладено договір позики на суму 400000 грн, та придбано ОСОБА_2 квартиру за 386700 грн. Вказане також не може свідчити про покращення майнового стану відповідача ОСОБА_2 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вартість придбаної квартири не відповідає дійсності, не є предметом розгляду справи про збільшення розміру аліментів. Відповідачем надано копію договору позики від 08 лютого 2021 року, який є чинним та його наявність не заперечується сторонами цього договору.

Колегія суддів також погоджується із твердженнями суду першої інстанції щодо сплати відповідачем аліментів, які відраховуються з її доходів та пенсії, що підтверджується відповідними довідками, а також додаткових витрат на утримання дитини сторін, що підтверджується копіями квитанцій.

При розгляді справи судом першої інстанції застосовано відповідну практику Верховного Суду, тому посилання скаржника, що вона є недоречною, безпідставні.

Рішення суду першої інстанції не суперечить правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 128/373/18, на яку вказує ОСОБА_1 у апеляційній скарзі.

Посилання скаржника на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 947/34511/20 не є правовими висновками, які підлягають обов`язковому застосуванню під час розгляду справи. Крім того викладені у вказаній справі обставини та підстави позову не є тотожними із справою, що переглядається.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що йому не було направлено відзив на апеляційну скаргу, а клопотання про долучення доказів відповідачем було надіслано позивачу без додатків та з порушенням термінів, не є підставою для скасування обґрунтованого рішення суду. Крім того права позивача на викладення своїх вимог і заперечень жодним чином не порушені, оскільки він приймав участь у судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції, а також скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки позивачем не доведено належними доказами зміну матеріального стану відповідача, із якої стягуються аліменти. Відповідачем регулярно сплачуються аліменти у розмірі, який відповідає чинному законодавству, тому відсутні підстави для збільшення розміру аліментів до 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таке рішення суду не суперечить інтересам дитини та ґрунтується на повному і всебічному дослідженні обставин, що мають значення для розгляду справи.

Посилання скаржника на приховування відповідачем своїх доходів не підтверджені відповідними належними доказами, тому не спростовують наданих відповідачем доказів про розмір її доходів та суми відрахувань на сплату аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишає без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2023 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді