Справа № 646/1683/19
№ провадження 2/646/47/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2023 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Демченко І.М., за участю секретаря Соболь Ю.В.,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям приміщення
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, та просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 48 559,00 грн., завдану залиттям нежитлового приміщення, моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що йому на праві приватної власності належать нежитлові приміщення цокольного поверху №VІІ, ІХ, Х, ХІІІ, ХІV в літ.Д за адресою: АДРЕСА_1 .
12.12.2018 о 10 годині відбулося залиття цього цокольного нежитлового приміщення, холодною водою із квартири АДРЕСА_2 , яка належить відповідачці ОСОБА_2 .
Актом обстеження, складеного комісією дільниці № 58 КП «Жилкомсервіс» від 12.12.2018, підтверджено, що залиття сталося саме із квартири відповідачки через міжстелеве перекриття у зв`язку із неправильно виконаним у квартирі з`єднання труб різного діаметру і відсутності їх герметизації.
Добровільно відшкодувати завдані збитки відповідачка відмовляється.
Крім того, позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди. Нормальний уклад життя був порушений, він був змушений обмежувати себе у звичайному проведенні відпочинку та відновленні здоров`я. Внаслідок сильних душевних хвилювань він був у пригніченому стані, що погіршило стан здоров`я та завдало моральної шкоди, яку оцінив в 5000 грн.
Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжова В.А. від 18.03.2019 справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення в порядку спрощеного позовного провадження.
24.03.2020 ОСОБА_3 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.09.2019, в якій просив скасувати заочне рішення від 03.09.2019 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.07.2021 заочне рішення від 03.09.2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення скасовано та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
01.09.2021 представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Пекареніна О.М. подала до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в якому просила замінити первісного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2
01.09.2021 представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Пекареніна О.М. подала до суду уточнену позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення.
Ухвалою суду від 01.09.2021 неналежного відповідача ОСОБА_3 замінено на належного ОСОБА_2 .
Відповідно до розпорядження керівника апарату від 23.11.2021 № 02-13/143 «Щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді Єжова В.А.» та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 в провадження судді Білінської О.В. надійшла вищевказана справа.
Відповідно до розпорядження керівника апарату від 20.01.2022 № 02-13/14 «Щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді Білінської О.В.» та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 в провадження судді Теслікової І.І. надійшла вищевказана справа.
На підставі розпорядження керівника апарату Червонозаводського районного суду міста Харкова за № 02-13/28 від 09.02.2023, призначено повторний автоматизований розподіл вищевказної судової справи.
За результатами повторного автоматизованого розподілу справи від 09.02.2023 головуючим у справі визначено суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова Демченко І.М.
У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , є власником нежитлових приміщень цокольного поверху №VІІ, ІХ, Х, ХІІІ, ХІV в літ.Д-3 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,7 кв.м на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. (а.с.56). Право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано належним чином, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №19399892 від 03.07.2008 (а.с.55).
Актом від 12.12.2018, складеного комісією дільниці №58 КП «Жилкомсервіс», підтверджено, що при обстеженні цокольного нежитлового приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_3 , встановлено, що 12.12.2018 о 10 годині відбулося залиття нежитлового приміщення, що належить ОСОБА_1 холодною водою з квартири АДРЕСА_4 . Причиною залиття вищезазначеного нежитлового приміщення через між стельове перекриття є виконання у квартирі неправильного з`єднання труб різного діаметру та відсутність їх герметизації. Акт містить детальний перелік пошкоджень в приміщенні (а.с.54).
14.02.2018 між ОСОБА_1 та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 укладено договір №05/02-Н про надання послуг, згідно з яким замовник доручив, а виконавець прийняв до виконання послуги з обстеження та визначення матеріального збитку від наслідків залиття нежитлових приміщень цокольного поверху в будинку АДРЕСА_1 (а.с.7).
Актом приймання робіт від 19.02.2018 до договору №05/02-Н від 14.02.2018 підтверджено виконання роботи за договором в повному обсязі. Вартість робіт складає 2000 грн (а.с.8).
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №4 від 19.02.2019 ОСОБА_1 сплачено 2000 грн ФОП ОСОБА_4 за договором №05/02-Н від 14.02.2018 (а.с.6).
З договору купівлі-продажу від 24.01.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за 193, встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.103).
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.
Причиною затоплення цокольного приміщення, власником якого є позивач, стало неправильне з`єднання труб різного діаметру та відсутність їх герметизації у квартирі відповідача.
Розмір збитків, завданих внаслідок затоплення нежитлового приміщення визначений фіхівцем-оцінювачем та відповідачем не спростований. Вину у завданій позивачу шкоді відповідачем також не спростовано.
Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття нерухомості позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.
Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті приміщень позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Враховуючи тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психологічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном, вжиття заходів щодо його відновлення), а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмір 5000 грн підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 764,40 грн підлягає стягненню з відповідача.
На підставі статті 133 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесеі витрати на залучення фахівця-оцінювача у розмір 2000 грн.
Крім цього, за положеннями статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На правничу допомогу, надану у виді складання позовної заяви, уточненої позовної заяви, клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, участь у судових засіданнях за весь період перебування у провадженні суду цієї справи ОСОБА_1 понесено витрати у розмірі 10 000 грн, що підтверджується квитанцією № 025606 від 20.02.2022, договором про надання правової допомоги, детальним описом наданих послуг та актом виконаних робіт, які на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 76, 133, 137, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1166, 1167, ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям приміщення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , завдану матеріальну шкоду у розмірі 48 559, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 764,40 грн., понесені витрати на оплату послуг фахівця 2000 грн . та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: І.М.Демченко