Справа № 344/4358/23
Провадження № 2/344/1618/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Домбровської Г.В.,

секретаря Маланія Ю.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі «Відповідач») про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року (справа №222/80/13-ц) з 1/4 на 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги про зменшення аліментів мотивовано тим, що з часу присудження Відповідачу до сплати аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку змінився матеріальний та сімейний стан Позивача: у 2020 році він уклав інший шлюб, у якому народилася дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач матеріально утримує нову сім`ю, а також оплачує оренду квартири в місті Києві, куди вони з сім`єю у жовтні 2022 року були вимушені переселитися з міста Маріуполь.

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 на адресу суду направила відзив на позов, у якому проти зменшення позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що Позивач є працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, має задовільний стан здоров`я, а наявність на утриманні дружини та іншої дитини, на думку Відповідача, не може слугувати самостійною підставою для зменшення аліментів, який не є завищеним, на думку ОСОБА_2

ОСОБА_2 (надалі «Позивач за зустрічним позовом») подано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зустрічний позов до ОСОБА_1 (надалі «Відповідач за зустрічним позовом») про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року (справа №222/80/13-ц), які стягуються з ОСОБА_1 на її користь на утримання дитини, на розмір 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що на даний час матеріальний стан ОСОБА_2 змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, її гуртків; ОСОБА_2 та дитина є внутрішньо переміщеними особами, а розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_1 , не може задовольнити потреби дитини.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів прийняти до сумісного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів, об`єднавши дані справи в одне провадження. Надано справі загальний номер 344/4358/23, провадження № 2/344/1618 /23.

Позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином.

Відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 на адресу суду подано відзив на зустрічний позов, у якому він заперечив проти його задоволення, посилаючись на те, що вимога про стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, випливає із закону, і права Позивача за зустрічним позовом не порушуються.

Відповідачем за зустрічним позовом подано заяву про розгляд справи без його участі.

Проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.04.2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 17.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року у справі № 222/80/13-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рославль Смоленської області росія, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилаючись на зміну свого матеріального та сімейного стану, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 , посилаючись на зміну свого матеріального стану, звернулася до суду із зустрічним позовом про зміну розміру аліментів на розмір 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

При цьому, частиною 1 статті 192 СК України передбачено можливість суду, зокрема, збільшити/зменшити визначений за рішенням суду розмір аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При цьому, як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Чинне сімейне законодавство України покладає на батьків дитини (в однаковій мірі як на батька, так і на матір) обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При цьому, Суд акцентує увагу на тому, що піклування про дитину та її утримання є обов`язком, а не правом батьків, при цьому, закон у виняткових випадках встановлює лише певні обставини, які можуть впливати на обсяг такого обов`язку.

Виходячи зі змісту положень закону, принципів справедливості, розумності та моралі, на яких закон ґрунтується, батьки зобов`язані вживати активних дій з метою забезпечення своїй дитині якнайкращого фізичного, духовного та морального розвитку.

Зі змісту позовної заяви та зустрічного позову вбачається, що на даний час неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами, проживають у місті Івано-Франківську (а.с.78-79).

За рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року у справі № 222/80/13-ц з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2013 року.

Згідно Довідки Лівобережного відділу ДВС у місті Маріуполі від 22.03.2023 року №22.17-35/116 (а.с.77) за шість місяців 2022-2023 року (вересень 2022 лютий 2023 року) ОСОБА_2 отримувала аліменти від ОСОБА_1 у наступних помісячних розмірах:

вересень 2022 року (з 27.09.2022) 808,66 грн.

жовтень 2022 року 3918,15 грн.

листопад 2022 року 3275,90 грн.

грудень 2022 року 2223,81 грн.

січень 2023 року 2223,81 грн.

лютий 2023 року 2223,81 грн.

позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 , батьком дитини (платником аліментів) подано позов про зменшення розміру аліментів з частки 1/4 до 1/6, посилаючись на зміну матеріального та сімейного становища.

Так, згідно Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 12.12.2020 року (а.с.15), ОСОБА_1 12.12.2020 року зареєстровано шлюб з ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у даному шлюбі у ОСОБА_1 та його дружини народилася дитина донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно договору оренди квартири від 29.10.2022 року (а.с.17-20) ОСОБА_1 орендує квартиру в місті Києві. Орендна плата складає 8000,00 грн. на місяць.

Вказані обставини, на думку Позивача за первісним позовом, є підставами для зменшення розміру аліментів.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

При цьому, Суд особливо наголошує, що частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, Суд погоджується з тим, що з часу ухвалення рішення Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року у справі № 222/80/13-ц сімейний стан Позивача ОСОБА_1 змінився (він уклав новий шлюб, у якому народилася ще одна дитина), у зв`язку з чим змінилося і його матеріальне становище (з`явилися нові утриманці: дитина та дружина, яка її доглядає).

В той же час, з огляду на розмір присуджених рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року у справі № 222/80/13-ц аліментів у 1/4 частці доходів ОСОБА_1 , Суд вважає, що зазначені ОСОБА_1 у позові підстави зміни матеріального та сімейного становища не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, який не може вважатися завищеним та непосильним для платника, та з приводу якого питання може вирішуватися у наказному провадженні за заявою стягувача.

Суд вважає, що зменшення розміру аліментів, як про це просить ОСОБА_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину його доходів, суперечитиме інтересам дитини ОСОБА_3 .

Також Суд зауважує, що право дитини на утримання від батька не може бути узалежнене від факту оренди ним житла для нової сім`ї чи розміру такої оренди.

Всі діти, незалежно від факту розірвання шлюбу між батьками чи інших ознак, є рівними у своїх правах, зокрема, правах на утримання від батьків.

Стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання його доньки від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки від його доходів, не ставить нову сім`ю Позивача та його другу доньку ОСОБА_4 у порівняно незручне становище, оскільки на їх утримання загалом залишається 3/4 частини доходів Позивача.

Таким чином, Суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 .

Стосовно вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (змінити на розмір 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття), Суд зауважує наступне.

Фактично зі змісту прохальної частини зустрічного позову випливає, що ОСОБА_2 просить змінити формулювання законодавчого обмеження мінімального розміру аліментів: з 30% прожиткового мінімуму прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (як це визначено рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року у справі № 222/80/13-ц) на 50% прожиткового мінімуму прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це визначено законом на сьогоднішній день.

Сам розмір аліментів у 1/4 частки від доходу платника ОСОБА_1 , за зустрічним позовом, ОСОБА_2 просить залишити незмінним.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при будь-якому визначеному рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що вимога зустрічного позову не суперечить вимогам закону, відповідає праву отримувача аліментів, та, в першу чергу, відповідає інтересам дитини.

Обумовлення в рішенні суду мінімального розміру аліментів у 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, навіть за умови обов`язку державного виконавця самостійно виконувати вимоги ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року), якщо цього вимагає отримувач аліментів, є законним та таким, що відбувається в першу чергу в інтересах дитини.

При цьому, сам розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 (1/4 частка від його заробітку), залишається незмінним, а відтак, будь-які його права не обмежуються, і обсяг таких прав не змінюється.

Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років - 2272 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні;

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову.

В задоволенні первісного позову слід відмовити.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 174, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів відмовити.

2. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задовольнити.

3. Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року (справа №222/80/13-ц), та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

4. З часу набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів за Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 22.02.2013 року у справі №222/80/13-ц.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2023 року.

Суддя Домбровська Г.В.