Справа № 308/6179/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Готри Т.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дончак Дмитро Михайлович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2023 року, постановлену головуючою суддею Голяна О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про стягнення безпідставно набутих коштів

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Авентус Україна» про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 13 474,00 гривень, які набуті без достатньої правової підстави - виконавчого напису №4981 від 29.04.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боршацкій І.В., який визнано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/21631/22 від 23.01.2023 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно доводів позовної заяви даний позов стосується порушення прав ОСОБА_1 , як споживача послуг АТ «Авентус Україна», що стало підставою визначення представником позивача адвокатом Дончак Д.М. підсудності позову Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області, за місцем проживання позивача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31А).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дончак Д.М., оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги посилається на те, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі кредитного договору № 1237395 від 03.09.2019. У позовній заяві позивач звернув увагу на те, що у відповідності до п.1 ч.2 ст.3 Закону України "Про споживче кредитування", цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця.

Враховуючи, що вказаний договір було укладено на 30 днів, то він підпадає під дію Закону України "Про споживче кредитування"

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Таким чином, правовідносини між ОСОБА_1 та ТОВ "Авентус Україна"

регулюються в тому числі і Законом України "Про захист прав споживачів".

Вказує, що у кредитному договорі не було передбачено стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, а тому вважає, що відповідачем порушено право ОСОБА_1 як споживача. І саме в результаті порушення прав ОСОБА_1 відповідач незаконно заволодів коштами позивача.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Направляючи матеріали справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна вказаному суду з огляду на місцезнаходження юридичної особи.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з положенням ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За загальним правилом ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч.12 ст.28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року (справа № 263/14171/19).

З наявних в матеріалах справи постанов приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. слідує, що місце виконання виконавчого напису №4981 від 29.04.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боршацкій І.В., є місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

З огляду на зазначене позов до стягувача про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Позивач при зверненні з позовом використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 подано до суду за місцем виконання виконавчого напису - за фактичним місцем його проживання ( АДРЕСА_1 , що відповідає приписам ч.12 ст.28 ЦПК України, а тому, висновки суду першої інстанції щодо підсудності справи Шевченківському районному суду міста Києва, відповідно до місця знаходження юридичної особи є хибними.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, а тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Зважуючи на встановлене та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дончак Дмитро Михайлович, задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 квітня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 26 травня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: