Провадження № 2/522/2563/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

23 грудня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року по цивільній справі № 522/4590/22 на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття сина ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а потім з частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21.05.2023 року до повноліття сина ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування зазначено, що після винесення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року у Позивача сімейний стан змінився, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 в нього народилась дитина ОСОБА_7 , в іншому шлюбі та змінився і його майновий стан в бік погіршення. Народження дитини у Позивача в іншому шлюбі є достатнім доказом зміни його матеріального та сімейного стану, погіршення його матеріального становища, що беззаперечно впливає на його можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи з викликом сторін по справі.

24 січня 2023 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначено, що у позовній заяві не наведені докази погіршення матеріального стану позивача в зв`язку із народженням в його новій сім`ї дитини, навпаки, докази, що додаються до відзиву свідчать про зворотнє, а саме доходи позивача у 2022 році в порівнянні з 2021 роком зросли майже втричі. Також просила врахувати, що батько не виконує судове рішення про стягнення аліментів та станом на 18.01.2023 року має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 255 904, 10 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, просила в задоволенні позову відмовити.

27 березня 2023 року від представника Позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 28 березня 2023 року представник Позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання 24 квітня 2023 року з`явився представника Позивача, просив задовольнити позов. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 26.02.2000 року, який розірваний рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2022 року.

В період шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року по справі № 522/4590/22 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 11.04.2022року та до повноліття сина ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а потім в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2023 року до повноліття сина ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок.

У задоволені решти вимог відмовлено.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення .Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що після винесення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року у Позивача сімейний стан змінився, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 в нього народилась дитина - ОСОБА_7 в іншому шлюбі та змінився і його майновий стан в бік погіршення. Народження дитини у Позивача в іншому шлюбі є достатнім доказом зміни його матеріального та сімейного стану, погіршення його матеріального становища, що беззаперечно впливає на його можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 28 квітня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_10 у ОСОБА_1 та ОСОБА_9 народилась спільна дитина ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21 червня 2022 року.

Так, у відповідності до ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справі 715/2073/20 зазначено, що «Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_4 має дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом…Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відповідно до судового наказу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2020 року у справі № 715/1188/20 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 - дочки НОМЕР_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам. Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20)»

У зв`язку з вищевикладеним та з врахуванням викладеної позиції в постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справі 715/2073/20, суд зазначає, що наявність у Позивача іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з цим, суд враховує ту обставину, що спільному сину Позивача та Відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 виповниться 18 років та останній стане повнолітнім, що у відповідності до Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року по справі № 522/4590/22 призведе до стягнення з відповідача тільки аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання молодшого сина.

Отже, фактично буде зменшення розміру аліментів на утримання дітей від шлюбу з ОСОБА_2 .

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Верховним Судом України у справі за №6-143цс13 від 05 лютого 2014 року у постанові зазначено наступну правову позицію: З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, про обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

На підставі положень ст. 81 ЦПК України та правових норм СК України на позивача покладається обов`язок доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Доказами для підтвердження позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини можуть бути довідки про доходи батька, кредитні договори, рішення суду та будь-які інші документи, щодо підтвердження зміни матеріального становища, тобто його погіршення.

Дослідивши надані Позивачем докази, суд зазначає що в матеріалах справи є довідка про доходи ОСОБА_1 за вих. № 342 від 06.06.2022 року за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, у відповідності до якої за винятком аліментів дохід склав 204 113, 05 гривень, яку суд не приймає до уваги, як на підставу зменшення розміру аліментів, оскільки рішення суду про стягнення аліментів винесено 16 червня 2022 року, тобто дохід ОСОБА_1 був врахований вже під час винесення рішення суду про стягнення аліментів.

Також, в матеріалах справи є довідка про доходи ОСОБА_1 за вих. № 56 від 16.01.2023 року за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, у відповідності до якої за винятком утримань дохід склав 595 943, 16 гривень.

Так, дослідивши вищезазначені довідки, суд погоджується з доводами Відповідача, що доходи Позивача у 2022 році в порівнянні із 2021 роком зросли, що на переконання суду свідчить про можливість сплачувати аліменти в розмірі встановленому рішенням суду від 16 червня 2022 року, оскільки доходи позивача збільшились, а не зменьшились.

Слід зазначити, що судом було досліджено Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.02.2023 року № 127 у відповідності до якого майор поліції ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУ НП в Одеській області який також не дає підстави вважати, що майновий стан ОСОБА_1 змінився.

У зв`язку з вищевикладеним, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що доводи позивача, як на підставу зменшення розміру аліментів необґрунтовані, а саме посилання на наявність іншої дитини в іншому шлюбі не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів.

Батьки (позивач та відповідач) в рівних частках повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Згідноч.1 ст.180 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Таким чином, можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дитини, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а саме, ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 та ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, приходить до висновку, що на виконання вимог статей 12,81 ЦПК України позивач не надав суду допустимі та належні докази, що його матеріальний або сімейний стан змінилися, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дітей.

При встановлених обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають.

Керуючись, ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 223, 247, 263-265, 268, 280 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 квітня 2023 року

Суддя Л. М. Чернявська