ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/7525/21 Номер провадження 22-ц/814/4183/23Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 15 травня 2023 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою.

Вказувала, що 06.12.2010 р. на її майно як боржника у виконавчому провадженні ВП №38548084 державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ було накладено арешт на його відчуження.

В даному виконавчому провадженні перебував на виконанні виконавчий лист № 2-432/10 від 11.05.2013 р. про стягнення з неї на користь АБ «Клірінговий Дім» заборгованості по кредиту в розмірі 2723030 грн.

08.04.2015 р. дане виконавче провадження було завершено з підстав направлення для подальшого виконання до Центрального ВДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.

08.05.2015 р. вказаним відділом виконавчої служби було відкрито ВП № 47503863, в ході якого також було накладено арешт на належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Своє рішення державний виконавець мотивував тим, що рішення суду боржником добровільно не виконується.

Між тим, нею як боржником в жовтні 2018 р. добровільно сплачено кредитну заборгованість, про що стягувач надав їй довідку, в якій зазначив, шо заборгованість анульована та відкликав виконавчий лист.

Не дивлячись на завершення виконавчого провадження, державним виконавцем не було знято арешт з її квартири.

Посилаючись на вказані обставини, просила визнати протиправними бездіяльність Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з квартири, яка їй належить після завершення виконавчого провадження та зняти арешт накладений на належну їй квартиру, який накладений постановою від 17.07.2015 року. Вирішити питання про розподіл судових витрат на правову допомогу.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 травня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Відмова в задоволенні скарги мотивована її безпідставністю.

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В своїй апеляційній скарзі прохає судове рішення скасувати та постановити нове про задоволення її скарги в повному обсязі.

Зазначає, що наявність протягом тривалого часу (6 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру, яка належить ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , державною виконавчою службою накладено арешт.

06.12.2010 постановою про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, серія та номером: АА №795887, виданий 30.11.2010 виданий Соснівським ВДВС Черкаського МУЮ, накладено арешт у виконавчому провадженні ВП №38548084.

У даному виконавчому провадженні перебував на виконанні виконавчий лист №2-432/10 виданий 11.05.2012 року Орджинікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Кліринговий Дім» боргу в сумі 2723030 грн. (заборгованість за договором кредиту).

В подальшому виконавче провадження 08.04.2015 було завершено та направлено для подальшого виконання до Центрального ВДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.

08.05.2015 Центральним ВДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було відкрито ВП №47503863 в межах якого також було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

У даному виконавчому проваджені, перебував на виконанні той же виконавчий лист №2-432/10 виданий 11.05.2013 Орджинікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Кліринговий Дім» боргу в сумі 2723030 грн. (заборгованість за договором кредиту), який перед цим перебував на виконанні у Соснівському відділі ДВС.

17.07.2015 головним державним виконавцем Центрального відділу ВДВС Черкаського міського управління юстиції накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на вищевказану квартиру, з підстав не виконання останнім судового рішення в добровільному порядку.

Відповідно до листа від 31.10.2018року вих. №02-04/3268, згідно рішення Правління АБ «Кліринговий Дім» №142 від 26.10.2018 було анульовано залишок заборгованості по Кредитному договору №060110/23-2008 від 30 травня 2008 року.

Окрім того, АБ «Кліринговий Дім» як стягувачем у виконавчому провадженні було відкликано виконавчий документ без виконання.

26.11.2018 р. на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого листка без подальшого виконання, державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа, з посиланням на п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

На дату звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою на дії ВДВС, будь яких боргових зобов`язань у ВП №47503863 та №38548084 остання немає.

Згідно інформації, яка розміщена на сайті АСВП вбачається, що виконавче провадження ВП 47503863 станом на дату звернення до суду завершено.

Будь яких інших, діючих виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, у Центральному відділі Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебуває, а інформація про відкриті виконавчі провадження, в тому числі і по ВП №38548084 - взагалі відсутня.

За повідомленням керівника Соснівського ВДВС на адвокатський запит матеріали виконавчого провадження ВП №38548084, які перебували на виконанні у Соснівському відділі ДВС, знищені.

Таким чином, на даний час існує не скасоване в передбаченому законом порядку обмеження у вигляді арешту та заборони відчуження належної скаржнику власності - квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що 26.11.2018 головним державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаський області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Підставою для її винесення стала заява стягувача про повернення йому виконавчого листа для подальшого виконання.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктами 9, 10 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом або в разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Відповідно до частин першої-другої статті 40 вказаного Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Отже, закінчення виконавчого провадження у розумінні вимог вказаного Закону України "Про виконавче провадження" передбачає зняття арешту та скасування вжитих раніше заходів примусового виконання рішення про що зазначається у постанові про вчинення відповідної дії.

З матеріалів справи вбачається, що боржником ОСОБА_1 було сплачено АБ "Кліринговий Дім" заборгованість по кредиту в розмірі 1077997,77 грн., у зв`язку з чим вказана заборгованість боржника кредитором анульована, про що 31.10.2018 р. видано офіційну довідку.

Після чого, стягувач звернувся до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа без подальшого виконання, що в силу п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для повернення виконавчого документа.

За змістом ст. 39 вказаного Закону повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Між тим, при закінченні виконавчого провадження в листопаді 2018 року, всупереч положенням ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не було вирішено питання про скасування арешту майна боржника та заборони його відчуження.

Таким чином, впродовж тривалого часу ( більше чотирьох років) після завершення виконавчого провадження та повернення стягувачу виконавчого листа існує обтяження належної скаржнику власності у вигляді його арешту та заборони щодо вільного розпорядження.

Тобто, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувачів, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №2/0301/806/11 та у постанові від 14 серпня 2023 року у справі №927/322/14. На вказані обставини, суд першої інстанції належної уваги не звернув, допустився помилки при застосуванні положень Закону України «Про виконавче провадження» внаслідок чого прийшов до невірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

За вказаних обставин, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового судового рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає стягненню судовий збір в рахунок держави за подану ОСОБА_1 скаргою в розмірі 454 грн., оскільки остання в силу закону звільнена від сплати судового збору, а також судовий збір за апеляційну скаргу в розмірі 536,80 грн., а в цілому підлягає до стягнення 990,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 15 травня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Визнати протиправними бездіяльність Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині не зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 після завершення виконавчого провадження.

Зняти з належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 арешт, накладений 06 грудня 2010 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АА №795887, виданий 30 листопада 2010 року, видавник: Соснівський ВДВС Черкаського МУЮ, якою накладено арешт на квартиру у виконавчому проваджені ВП №38548084, а також арешт, накладений 17 квітня 2015 року постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, серія та номер: 47503863, виданий 16 липня 2015 року, видавник: Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції, якою накладено арешт на квартиру у виконавчому провадженні ВП №47503863.

Стягнути з Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь держави судовий збір у розмірі 990,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2023 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В