ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13784/21

Провадження № 22-ц/4820/931/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/13784/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року про відмову у прийняті до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (суддя Карплюк О.І.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року у позові ОСОБА_1 до держави Україна в особі МВС України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 0 грн., завданої невиконанням рішення суду у справі №2270/14181/11 в період з 5 червня 2021 року по 7 червня 2021 року, відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 300 грн. моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залишено без змін.

13.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 686/13784/20.

В обґрунтування заяви зазначав, що рішення суду в даній справі не виконано до цього часу, що порушує його право на судовий захист. Вказує, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, громадянами, юридичними особами на всій території України, а тому суд має право спонукати та примусити відповідача до фактичного виконання рішення суду. Незабезпечення обов`язковості виконання судового рішення судом та дієвості судового контролю за його виконанням, має наслідком порушення конституційного права на судовий захист.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції. При цьому посилається на незаконність оскаржуваної ухвали. Зазначає, що суд вправі застосувати аналогію права, а саме норми КАС України та зобов`язати відповідача подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення. Та таким чином спонукати відповідача до фактичного виконання рішення суду.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийняті до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не передбачено нормами ЦПК України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судових рішень здійснює суд.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Розділом VІІ ЦПК України встановлений судовий контроль за виконанням судових рішень, який включає статті 447-453.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що чинний цивільний процесуальний закон не передбачає інституту подачі заяв про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

А тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у прийняті такої заяви та повернення її заявнику. І повернення такої заяви не порушує право заявника на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «DIYA v. UKRAINE, №19164/04, пункт 47»).

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай