ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 631/88/20 Номер провадження 22-ц/814/1041/23Головуючий у 1-й інстанції Трояновська Т.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» Стрюкової Ірини Олександрівни про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» Стрюкової І.О. щодо невнесення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів заявленої ним кредиторської вимоги, зобов`язати відповідача внести зміни до Реєстру акцептових вимог кредиторів АТ «ВТБ Банк», а саме: включити до Реєстру кредиторські вимоги ОСОБА_1 з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

В обґрунтування позову зазначено, що 04 січня 2018 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та позивачем було укладено заяву - договір на оформлення банківських продуктів № 25144681 від 04 січня 2018 року.

Рішенням Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» від 18 грудня 2018 року № 849-рш, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації акціонерного товариства «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 18 грудня 2018 року № 3392.

На підставі вказаного рішення в АТ «ВТБ Банк» відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації строком на 2 роки з 19 грудня 2018 року по 19 грудня 2020 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 жовтня 2019 року за № 2706 та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкову І.О. з 04 листопада 2019 року.

Позивач вказував, що на час оприлюднення інформації про вищевказані рішення Правління Національного банку України та дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, він перебував у стані тимчасової непрацездатності, а саме: з 16 грудня 2018 року по 11 січня 2019 року; у період часу з 12 січня 2019 року по 19 січня 2019 року позивач знаходився за межами України, а у період з 19 січня 2019 року по 21 січня 2019 року продовжив лікування. У зв`язку з вказаним, про рішення Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» від 18 грудня 2018 року № 849-рш, а також рішення «Про початок процедури ліквідації акціонерного товариства «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 18 грудня 2018 року № 3392, став обізнаний зі спливом певного часу.

22 січня 2019 року ОСОБА_1 надіслав на адресу відповідача заяву про визнання вимог кредитора та включення вимог позивача за заявою-договором на оформлення банківських продуктів № 25144681 від 04 січня 2018 року до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВТБ Банк» та враховуючи відсутність протягом 2019 року жодної відповіді на свою заяву, вважав, що вона була задоволена та його вимоги включені до четвертої черги кредиторів.

Позивач зазначав, що 25 листопада 2019 року рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» від 21 листопада 2019 року за № 2976 розпочато часткове задоволення вимог кредиторів четвертої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВТБ Банк» у сумі 225285074,44 грн, що складає 35 % від загальної суми вимог четвертої черги.

28 грудня 2019 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» зроблено оголошення, що починаючи з 13 січня 2020 року банки приймають до виконання документи на переказ коштів клієнтів. Позивачем на адресу відповідача було направлено запит про порядок отримання виплат, на що була отримана відповідь, що прізвище ОСОБА_1 до Реєстру кредиторів ПАТ «ВТБ Банк» не включено; у листі від 16 січня 2020 року за № 169/1-2 позивача було повідомлено, що оголошення про ліквідацію ПАТ «ВТБ Банк» опубліковано в газеті «Голос України» № 247 від 22 грудня 2018 року, строк звернення 30 днів після опублікування відповідних відомостей, а тому позивач порушив терміни звернення.

Позивач вважав, що бездіяльність відповідача, що виражається у невключені його кредиторських вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів є незаконною та протиправною, а також такою, що порушує його законні права та інтереси як вкладника АТ «ВТБ Банк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області 23 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкової І.О., про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкову І.О. внести зміни до реєстру акцентованих вимог кредиторів АТ «ВТБ Банк», а саме: включити до реєстру акцентованих вимог кредиторів АТ «ВТБ Банк» кредиторські вимоги ОСОБА_1 з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкової І.О., на користь держави судовий збір у розмірі 840,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із вказаним рішенням не погодилася Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкова І.О. та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач прохала суд рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на порушення місцевим судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, а саме те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам частини першої статті 263 ЦПК України, згідно якої судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Скаржник посилається на пропуск строку ОСОБА_1 на звернення з заявою на включення до реєстру кредиторів.

Відповідач в апеляційні скарзі зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як відповідач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» є неналежним відповідачем.

Також вказує, що суд належним чином не дослідив всі надані позивачем докази, не надав їм об`єктивної оцінки та не вказав мотиви їх відхилення.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, пославшись на викладені в апеляційній скарзі обставини.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 січня 2018 року між ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є АТ «ВТБ Банк», та ОСОБА_1 було укладено заяву договір на оформлення банківських продуктів № 25144681. У зв`язку з чим позивач скористався умовами вказаної послуги та вніс на рахунок АТ «ВТБ Банк» певну грошову суму, що підтверджується копією чеку № 3411 від 04 січня 2018 року на поповнення рахунку.

На підставі Рішення Правління Національного банку України № 849-рш від 18 грудня 2018 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації акціонерного товариства «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 18 грудня 2018 року № 3392.

На підставі вказаного рішення в АТ «ВТБ Банк» відкликано банківську ліцензію, запроваджено процедуру ліквідації строком на 2 роки з 19 грудня 2018 року по 19 грудня 2020 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченка Олександра Володимировича.

24 жовтня 2019 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2706 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк», відповідно до якого відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» та відкликано всі повноваження ліквідатора, делеговані Фондом провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченка О.В., з 04 листопада 2019 року. З 04 листопада 2019 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ Банк», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47, 52, 52-1, 53, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Стрюкову І.О.

Позиція апеляційного суду

Щодо пропуску строку на подачу заяви про включення до реєстру кредиторів з метою повернення грошових коштів

Частиною другою статті 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У статті 44 зазначеного Закону (у редакції, чинній на дату прийняття постанови Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк») передбачено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п`яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Ліквідація банку має бути завершена не пізніше двох років з дня початку процедури ліквідації банку. Фонд має право прийняти рішення про продовження ліквідації банку на строк до двох років з можливістю повторного продовження на строк до одного року.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у відповідній редакції) Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур`єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Системний аналіз положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає підстави стверджувати, що порушення кредитором установленого законодавством тридцяти денного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.

Разом із тим, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин.

Вказане узгоджується з положеннями пункту 3 частини першої статті 48 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

В той же час, неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або як незабезпечення користуванням цим правом (piшeння Європейського суду з прав людини у справі «Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2 затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за № 1581/21893, яке регулює відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а саме: підготовку, затвердження та реалізацію плану врегулювання, розробленого на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 456/450/16-ц у своїй постанові від 20 березня 2019 року дійшла висновку, що обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном неправомірним.

Такі висновки Великої Палати Верховного Суду викладені також у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 755/17365/15-ц.

З вище наведених обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 19 та 41 Конституції України, статей 15, 16, 319 та 321 ЦК України, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції вірно визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» з заявою про визнання його кредитором та включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Щодо неналежності відповідача

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (стаття 48 ЦПК України).

Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом.

Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони є носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета й підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконують під час розгляду справи.

Аналізуючи вищенаведені норми, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слід дійти висновку, що з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року в справі №910/8132/17.

Відповідно до пункту 17 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії з забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Отже, належним відповідачем щодо виконання Банком взятих на себе зобов`язань у випадку початку ліквідації вказаної фінансової установи є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивачем в позовній заяві визначено саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як відповідача, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк», а тому доводи апеляційної скарги щодо неналежності відповідача, як пред`явлення позову до Уповноваженої особи, є неспроможними.

При цьому, Банк, що ліквідується, не втратив свого статусу юридичної особи, оскільки у частині другій статті 104 ЦК України вказано, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У частині третій статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказано, що ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи, що вимоги, заявлені позивачем, безпосередньо стосуються інтересів Банку, позивачем не заявлене клопотання про його залучення в якості співвідповідача у справі чи третьої особи, у тому числі і відсутнє клопотання відповідача, суд відповідно вирішив справу з урахуванням пред`явленого позову лише до Фонду відповідно до принципу диспозитивності відповідно до статті 13 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ Банк» Стрюкової Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко