Справа №638/7125/23
Провадження № 2/638/3917/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

05 липня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У зв`язку із перебуванням судді Цвіри Д.М. у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.122 КК України (638/1216/22), матеріали справи було отримано суддею 10 липня 2023 року.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, набуваю висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, у зв`язку із чим її слід залишити без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а відповідно до ч.5 статті 177 ЦПК України до позовної заяви позивач зобов`язаний додати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, доданої до позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 є уродженцем Республіки Татарстан, громадянство відповідача не зазначено.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст.77 цього Закону, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення.

Також позивачем не надано доказів того, що відповідач по справі має місце проживання чи місцезнаходження на території України, чи рухоме або нерухоме майно, на яке може бути накладено стягнення.

З викладеного випливає, що позивач до копії позовної заяви та копій доданих до неї документів, які складені на українській мові, має додати їх засвідчені уповноваженим перекладачем або нотаріальний переклад на російську мову (для вручення відповідачу).

Крім того, до позовної заяви позивач додає копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.1995 року відділом запису актів цивільного стану м. Полярний Мурманської області, викладеного російською мовою. Його належним чином засвідчений переклад на українську мову в матеріалах справи відсутній.

Статтею 9 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч. 8 ст. 95 ЦПК України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також, на підставі ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

За вимогами частин 1 та 2 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

За таких обставин, позивачу при зверненні до суду необхідно надати відомості щодо громадянства відповідача, а у разі якщо відповідач не є громадянином України- має надати докази того, що відповідач по справі має місце проживання чи місцезнаходження на території України, чи рухоме або нерухоме майно, на яке може бути накладено стягнення, а також засвідчені уповноваженим перекладачем або нотаріальний переклад копії позовної заяви та доданих до неї документів на мову, громадянином якої є відповідач.

Крім того, позивачу необхідно надати належним чином засвідчений переклад на українську мову свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.1995 року, яке має бути легалізоване відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до частин 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При постановленні даного рішення судом враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху та надати позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків позовної заяви.

Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Д.М. Цвіра