Справа № 752/8306/23
Провадження № 2-з/752/161/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить:

-Визнати договір позики від 08 жовтня 2021 року, укладений між ним та відповідачем, недійсним.

Ухвалою суду від 05 травня 2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

30 травня 2023 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно позивача, а саме: машиномісце № НОМЕР_1 в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв.м., з метою унеможливлення відчуження нерухомого майна; до набрання чинності рішенням суду у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна позивача.

В заяві посилається на те, що 08 жовтня 2021 року між ним та відповідачем - ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Давиденко Л.О. 08 лютого 2021 року №220 було укладене договір позики на суму 426 500,00 грн., що на день підписання цього договору за середнім курсом продажу долара США комерційними банками еквівалентно 16 120,00 доларів США, строком повернення грошових коштів до 08 жовтня 2022 року включно.

З метою забезпечення обов`язків за договором позики було укладено іпотечний договір, згідно якого забезпечуються будь-які зміни до основного договору, в тому числі стосовно зміни (збільшення чи зменшення) суми та строку позики, збільшення чи зменшення неустойки (штрафу, пені), якщо такі укладені чи будуть укладені між сторонами в майбутньому. Предметом іпотеки є: машиномісце №6 (шість) в підземному автопаркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,6 кв.м. Визначено порядок повернення позиченої суми грошей.

Зазначає, що з березня 2022 року він не має фінансової можливості повернути позичену суму через втрату всіх видів доходу, що було зумовлено військовою агресією Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України. Вважає вказані обставини форс-мажорними, що звільняють його за прострочення виконання зобов`язань.

Посилається, що 11 травня 2023 року на його адресу надійшла вимога адвоката Коновал Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 про виконання зобов`язань за договором позики, в зв`язку з чим, вважає, що відповідач розпочне звернення стягнення на іпотечне майно, що в подальшому призведе до порушення його прав.

В зв`язку з чим, просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Так, предметом майбутнього спору сторін є стягнення заборгованості за договором позики.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене вище, предмет спору, співмірність вимог позивача з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В.Машкевич