УХВАЛА

23 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/5189/21

провадження № 22-ц/4809/177/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А. М., Письменний О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

До поданої у даній справі апеляційної скарги скаржницею було додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відповідно до якого скаржниця стверджує, що строк пропущений з об`єктивних причин та не з її вини та просить суд його поновити. В обґрунтування клопотання зазначалось, що під час проголошення судом вступної та резолютивної частин оскаржуваного рішення позивач присутня не була, копію судового рішення не отримувала, а про його наявність їй стало відомо лише у вересні 2022 року у зв`язку з розглядом судом пред`явленого до неї ОКВП «Дніпро-Кіровоград» позову про стягнення заборгованості за надані послуги, про що її повідомлено шляхом надсилання на телефонний номер SMS-повідомлення. Копія повного рішення суду першої інстанції у даній справі скаржницею була отримана лише 18 жовтня 2022 року безпосередньо у Кіровському районному суді м. Кіровограда на підставі поданої нею відповідної заяви. Крім того, з урахуванням оголошеного в країні воєнного стану, скаржниця була змушена виїхати за кордон та не мала фізичної можливості у встановлені законом процесуальні строки отримати рішення суду та подати апеляційну скаргу.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2023 року з підстав, що у ній зазначені, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; запропоновано скаржниці у встановлений строк надати до суду апеляційної інстанціїдокази на підтвердження доводів, викладених у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також у повному обсязі додані до апеляційної скарги документи для відповідача у справі.

Копію ухвали від 31 січня 2023 року апеляційним судом направлено на зазначену в апеляційній скарзі адресу скаржниці 08 лютого 2023 року та 21 березня 2023 року направлено повторно, у зв`язку з поверненням судової кореспонденції з поштовою відміткою про невручення: «за закінченням терміну зберігання». Однак, повторно направлена кореспонденція була повернута до суду без вручення з тієї ж причини (а.с. 75-80).

Крім адреси місця реєстрації та проживання скаржниці, саме за якою судом апеляційної інстанції здійснювалось направлення кореспонденції, інших засобів зв`язку з ОСОБА_1 (електронна пошта, офіційна електронна адреса тощо) подана апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники, повинні добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальний обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки чітко визначає характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне або ж з об`єктивних причин - у розумний строк, тобто без суттєвих затримок та зайвих зволікань, виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Однак, виходячи із фактичних обставин справи, враховуючи також обставини пропуску скаржницею строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вимушена констатувати, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 , як ініціатора судового розгляду спору у суді першої інстанції та апеляційного перегляду судового рішення, не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав та достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку та зводиться до усвідомленого неотримання судової кореспонденції.

Принцип 7 Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, передбачає, що слід вживати заходів задля відвернення зловживань засобами правового захисту після постановлення судового рішення.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин факт неотримання скаржницею поштової кореспонденції, якою апеляційний суд з додержанням вимог процесуального закону та за належною адресою надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто має виключно суб`єктивний характер.

Апеляційний суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) , постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б, від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20, від 27 липня 2022 року у справі № 908/3468/13).

Колегія суддів також зважає на те, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному Законом (ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2023 року у даній справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08 лютого 2023 року.

У контексті можливості реалізації апелянтом своїх процесуальних прав суд звертається до рішень ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2007 року у справі «Трух проти України», за якими сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

Відповідно, з метою своєчасного реагування на процесуальне рішення суду апеляційної інстанції, скаржниця не була позбавлена об`єктивної можливості дізнатися зміст ухвали апеляційного суду та зрештою проявити розумну обачність та уважність щодо руху поданої нею апеляційної скарги, скориставшись для цього відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17, від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17, від 06 березня 2020 року у справі № 5019/592/12, від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20.

Право на апеляційне оскарження не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які перешкоджали скаржниці отримати судову кореспонденцію, яка направлялась судом за вказаною в апеляційній скарзі адресою, або іншим шляхом дізнатись про перебіг ініційованого нею апеляційного провадження.

Оскільки у встановлений строк скаржниця не подала докази на підтвердження доводів, викладених у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, підстави для поновлення пропущеного строку у апеляційного суду відсутні.

Частинами 3, 4 ст. 357 ЦПК України визначено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії»; «Гору проти Греції»; «Михолапа проти Латвії» та «Андрєєва проти Латвії»; «Дія 97» проти України» та ін.).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Таким чином, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у даній справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А. М. Головань

О. А. Письменний