Провадження 2/127/2448/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкодина підставі ст.ст. 23, 550, 1049, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 19, 23, 27 ЦПК України справа належить до юрисдикції та підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Подана заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, за виключенням надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас з матеріалів позовної заяви вбачається посилання позивача на положення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а також клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються ч. 3 ст. 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закону України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус, права та пільги учасників бойових дій визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та інші особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в сукупності з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд дійшов висновку, що предмет і підстави позову жодним чином не пов`язані з порушенням права позивача на соціальний захист саме як учасника бойових дій, а тому судовий збір за подання до суду цієї заяви має бути сплачений на загальних підставах.

Наведене узгоджується із позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 13 квітня 2020 року та від 6 травня 2020 року у справі № 9901/70/20; Верховним Судом в постановах від 19 жовтня 2020 року у справі № 240/934/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 240/8644/20, від 16 лютого 2022 року у справі № 560/4971/21.

Водночас, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач, приймаючи безпосередню участь як військовослужбовець у бойових діях під час захисту Батьківщини і стримування збройної агресії російської федерації, під час виконання бойових завдань в населеному пункті Бахмут Донецької області, одержав поранення, у зв`язку із чим потребує довготривалого лікування.

Також судом встановлено, що позивач є багатодітним батьком, на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши клопотання позивача та надані у зв`язку із цим докази, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Суд прийшов до висновку про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 274 ЦПК України, прийшов до висновку, що дана справа є малозначною, не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Зі змісту позовної заяви вбачається зазначення позивачем клопотання про виклик свідка.

Дослідивши клопотання позивача, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, оскільки воно не потребує виклику сторін.

Позивач просив викликати в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 . Клопотання обґрунтоване тим, що даний свідок був очевидцем отримання відповідачем коштів від позивача за договором позики, заборгованість за яким є предметом спору у даній справі.

Дослідивши клопотання позивача, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи; доказами, у відповідності до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються показаннями свідків.

Водночас у відповідності до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом прийнято до уваги, що факт заперечення вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину не може доводитися свідченнями свідків.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 , оскільки обставини, на які посилається позивач не можуть доводитися показами свідків.

Керуючись ст.ст. 19, 23, 27, 69, 78, 136, 187, 258-260, 274, 277 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди.

Прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди.

Розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше 5 (п`яти) днів з дня отримання відзиву.

Надіслати позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Надіслати відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Запропонувативідповідачу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення ухвали про відкриття провадженняу справі надати суду: відзив на позовну заявуі всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; надати іншим учасникам справи: копію відзиву та доданих до нього документів, який повинен бути надісланий (наданий) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу:

- відзив повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України;

- докази по справі повинні бути подані разом з поданням відзиву; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу;

- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами;

- відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Запропонувати позивачу протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відзиву надати суду: відповідь на відзив, виклавши в ньому свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення; докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь на відзив, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи; надати іншим учасникам справи: копію відповіді на відзив та доданих до неї документів, яка повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз`яснити позивачу:

- відповідь на відзив повинна відповідати вимогам ч. 3 ч. 5 ст. 178 ЦПК України;

- докази по справі повинні бути подані разом з поданням відповіді на відзив; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Запропонувати відповідачу протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відповіді на відзив надати суду: заперечення на відповідь, виклавши в них свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення; докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення на відповідь, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) заперечення на відповідь і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; надати іншим учасникам справи: копію заперечення на відповідь та доданих до нього документів, яке повинно бути надіслане (надане) одночасно з надісланням (наданням) заперечення на відповідь до суду.

Роз`яснити відповідачу:

- заперечення на відповідь повинне відповідати вимогам ч. 3 ч. 5 ст. 178 ЦПК України;

- докази по справі повинні бути подані разом з поданням заперечення на відповідь; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Попередити учасників справи, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. (ст. 95 ЦПК України) Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. (ст. 83 ЦПК України)

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Суд роз`яснює, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. (ст. 134 ЦПК України)

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначено ст. 183 ЦПК України.

Суд роз`яснює: при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

У задоволенні клопотання позивача про виклик свідка відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, у мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/.

Суд попереджає учасників судового процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині недотримання правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: