КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/1964/2023 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В Солом`янський районний суд міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», позивач, товариство, банк) із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач, боржник) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24 січня 2019 року у розмірі 32 976,28 грн.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції, стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послу опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

Товариство вказувало, що 24 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24 січня 2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку, які складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Усе листування щодо цього договору, відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору, відповідачу надано кредит у гривні, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних) зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, в той час, як відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами не надав, на прохання погасити заборгованість не реагував, у зв`язку з чим, станом на 17 липня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 32 976,28 грн., яка є загальним залишком заборгованості за тілом кредиту.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2022 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись із рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2022 року, АТ «Універсал Банк» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на необгрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне і необ`єктивне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, просило скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що при вирішенні спору, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування, що особливістю проекту «Monobank» є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Всі правила за всі періоди, розміщені на сайті «Monobank», є публічно доступними, викладеними в форматі PDF, з зазначенням рішень, на підставі яких вони прийняті та часом набуття їх чинності. Також, в самому мобільному застосунку на постійній основі містяться тарифи, до яких відповідач з використанням власного пін-коду має постійний доступ.

Враховуючи, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу через мобільний додаток, можна дійти висновку, що відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст.ст. 3, 625 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі, погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ним електронного цифрового підпису.

За вказаних обставин, АТ «Універсал Банк» вважало, що висновки суду першої інстанції про те, що у справі відсутні докази погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави і розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання, не доведення банком, що саме ці, а не будь-які інші Умови та правила розумів відповідач під час укладання договору, є передчасними, помилковими і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах Закону України "Про електронну комерцію".

Не погоджувалось з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження видачі банком картки та коштів, оскільки в результаті домовленості між сторонами щодо надання кредиту, відповідач отримав платіжну картку, яку активував за допомогою мобільного додатку через власний смартфон, встановивши свій код доступу/пін-код.

Вказувало, що наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, положеннях Закону України "Про електронну комерцію" і спростовують висновки суду про недоведеність даних обставин.

Зазначило, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Звернуло увагу суду апеляційної інстанції на помилковість висновків Солом`янського районного суду міста Києва щодо ненадання банком доказів на підтвердження видачі відповідачу платіжної банківської картки, оскільки картка «Monobank» не є кредитною карткою, а є платіжною карткою/ електронним платіжним засобом, яка дозволяє здійснювати грошові перекази, платежі, безготівкові операції в торговельно-сервісній мережі та мережі Інтернет, отримувати готівкові кошти, використовувати поточний рахунок, в тому числі, але не виключно, з можливістю встановлення кредитної лінії з кредитним лімітом до 100 000 грн. Видача клієнту платіжної пластикової картки здійснюється після пред`явлення документу, що посвідчує особу, копія якого попередньо була завантажена через мобільний додаток, встановлений попередньо на смартфоні клієнта шляхом її сканування з авторизацією за номером телефону. Отже, банк не надає клієнту кредитну картку з пін-кодом, а надає платіжну карту, активація якої здійснюється за допомогою мобільного додатку через смартфон клієнта. При цьому, клієнт встановлює через свій смартфон код доступу/пін-код.

Також, звертало увагу на те, що ОСОБА_1 не оспорював видачу на його ім`я платіжної картки, весь період активно користувався наявними на ній коштами, в тому числі, здійснював їх часткове погашення.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк», відповідач ОСОБА_1 не скористався.

Враховуючи, що із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, Солом`янський районний суд міста Києва виходив того, що позивачем не доведено видачу відповідачу кредитної картки, розміру встановленого кредитного ліміту та наданого кредиту, руху коштів на відкритому рахунку, а надані позивачем Умови та правила, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту не є складовою кредитного договору, оскільки не підписані відповідачем.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, так як вважає їх такими, що не відповідають вимогам закону.

Встановлено, що у жовтні 2017 року, АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії, на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту, надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції, стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (а.с. 6).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2 анкети-заяви).

Згідно з п. 3 анкети-заяви, ОСОБА_1 , підписанням цього договору підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви, ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6 анкети-заяви).

Згідно з п. 11 анкети-заяви, усе листування щодо цього договору, відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості кредиту (а.с. 9-24).

До суду апеляційної інстанції банк надав банківську виписку про рух коштів по картці на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 станом на 29 липня 2022 року (а.с. 65-77).

За приписами ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянт, є позивачем у справі, тому мав об`єктивну можливість подати докази разом з поданням позовної заяви, або, безпосередньо в суді першої інстанції. Оскільки апелянт не навів поважних причин не подання цих доказів до районного суду, які були додані ним до апеляційної скарги, тому, колегія суддів не приймає їх до уваги.

Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини 1 статті 1054 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (далі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , у тому числі, анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані банком позичальнику в тому числі через мобільний застосунок, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 (а.с. 6).

У підписаній анкеті-заяві, відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Після підписання анкети-заяви, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача, виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжної картки згідно тарифів та повернути кредит.

На підставі укладеного договору, відповідачу було надано кредит у гривні, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн. з можливістю його корегування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць, на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

Відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та періодично погашав заборгованість, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено укладення 24 січня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору.

Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши ОСОБА_1 кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання щодо сплати щомісячного мінімального платежу, ОСОБА_1 належним чином не виконував, заборгованість сягнула понад 90 днів, яка стала простроченою, у зв`язку з чим, її розмір, станом на 17 липня 2020 року становить 32 976,28 грн. і складається із загального залишку заборгованості за тілом кредиту у вказаній сумі.

У свою чергу, відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача щодо укладення між сторонами кредитного договору та розміру заборгованості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог статтей 264, 265 ЦПК України на зазначені положення закону, уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову АТ «Універсал Банк» у задоволенні позову.

Отже, обставини, на які посилався позивач в апеляційній скарзі, як на підставу перегляду судового рішення, знайшли своє підтвердження.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 32 976,28 грн. за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24 січня 2019 року.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» слід стягнути 2 102,00 грн. судового збору за подачу позивачем позовної заяви до суду першої інстанції та 3 153,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2022 року, а всього: 5 255 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2022 року скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 32 976,28 (тридцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість тисяч) гривень 28 копійок та судові витрати в сумі 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар