справа № 752/187/23 головуючий у суді І інстанції Чередніченко Н.П.
провадження № 22-ц/824/8858/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року про часткове задоволення заяви про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Сербинівське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ПП «Сербинівське» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №1/240519 від 24 травня 2019 року у загальному розмірі 175 535 грн. 80 коп. (у тому числі 159 578 грн. основної заборгованості та 15 957 грн. 80 коп. штрафу).

Одночасно з позовною заявою ПП «Сербинівське» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просило вжити невідкладних заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту (із забороною відчуження) на наступне майно відповідача в межах суми позовних вимог: машиномісце № НОМЕР_1 (літ. Б, підвал 1) площею 14,4 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_1 ; машиноміце № НОМЕР_2 (літ. Б, підвал 1) площею 14,8 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 .

Заява обґрунтована тим, що відсутність забезпечення позову у даній справі може призвести до відчуження майна, яке належить відповідачу на праві власності на користь третіх осіб, що унеможливить та/або зробить утрудненим виконання рішення суду у даній справі. Крім того, позивач вказує на доцільність та співмірність вимог заяви в частині накладення арешту із забороною відчуження. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що на даний час існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання в подальшому рішення суду, оскільки, відповідач має всі можливості для подальшого відчуження свого майна з метою уникнення від належного виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а тому сторона позивача вимушена звернутись до суду із даною заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року заяву ПП «Сербинівське» задоволено частково. Застосовано захід забезпечення позову у даній справі, до набрання рішення суду у справі законної сили, - шляхом накладення арешту в межах розміру позовних вимог на машиномісце НОМЕР_1 (літ. Б, підвал 1), площею 14,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_1 , та на машиномісце № НОМЕР_2 (літ. Б, підвал 1), площею 14,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_1 . В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує про те, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором позики № 1/240519 від 24 травня 2019 року у розмірі 159 578 грн та штрафу у розмірі 15 957,80 грн (загальна вартість позову 175 535,80 грн). При цьому, майно, за рахунок якого було забезпечено даний позов не є предметом позову та спірним майном між сторонами. Окрім того, вартість майна, відносно якого було застосовано заходи забезпечення позову в десять разів перевищує розмір, начебто наявної у відповідача перед позивачем заборгованості. Позивачем не було надано суду доказів ринкової вартості майна або оцінки його вартості, стосовно якого застосовані заходи забезпечення доказів, з чим пов`язується неможливість встановлення дотримання співмірності застосованих заходів забезпечення позову. Відповідач вказує, що загальна вартість майна, двох машиномісць за адресою: АДРЕСА_3 , відносно якого вжитті заходи забезпечення позову оскаржуваною ухвалою складає 1 830 230 грн., що в десять разів перевищує суму, що є предметом позову у загальному розмірі 175 535,80 грн. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначав, що відсутність забезпечення позову у даній справі може призвести до відчуження майна, яке належить відповідачу на праві власності на користь третіх осіб, що унеможливить та/або зробить утрудненим виконання рішення суду у даній справі. Однак, ПП «Сербинівське» на підтвердження своїх позовних вимог надало суду лише договір позики, який підтверджує виключно отримання відповідачем позики у позивача ще у 2019 році, та не надало жодних доказів того, що на даний час взагалі існує така заборгованість, як і не надало жодних доказів існування реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання в подальшому рішення суду. Крім того, ОСОБА_1 є публічною особою та подає щорічну декларацію про доходи державних посадових осіб із зазначенням в ній відомостей про наявність майна та доходів, має сталий дохід, не відчужував будь-яке належне йому майно протягом останніх років, що свідчить про відсутність будь-якої загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання в подальшому рішення суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може істотно утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також відповідність видів забезпечення позову позовним вимогам, а також ту обставину, що забезпечення судом позову шляхом накладення арешту в межах розміру позовних вимог на майно, яке належить відповідачу є співмірним заявленим позовним вимогам.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що між ПП «Себинівське» та ОСОБА_1 виник спір, що випливає з договірних відносин. Сума боргу, яку просить стягнути позивач, становить в загальному 175 535 грн. 80 коп.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 (літ. Б, підвал 1) площею 14,4 кв. м. за адресою АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_1 , відповідають позовним вимогам та є співмірними.

Як вбачається з наданого відповідачем договору купівлі-продажу деривативу № 275/1 від 30 квітня 2015 року вартість зазначеного машиномісця на момент укладення договору складала 534 545 грн. 67 коп.

ОСОБА_1 , маючи у власності машиномісце вартістю 534 545 грн. 67 коп., на яке може бути звернуто стягнення на стадії виконання рішення у разі задоволення позову, має можливість відчужити його на користь інших осіб.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо стягнення суми боргу, позивач вказує на те, що відповідач не бажає добровільно повернути кошти, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з тим, суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині накладення арешту на машиноміце № НОМЕР_2 (літ. Б, підвал 1) площею 14,8 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , оскільки таке забезпечення позову є неспівмірним з позовними вимоги та значно перевищує ціну позову у справі про стягнення заборгованості.

З наданого відповідачем договору купівлі-продажу деривативу №276/1 від 30 квітня 2015 року вбачається, що вартість зазначеного машиномісця на момент укладення договору складала 534 545 грн. 67 коп.

Тобто, загальна вартість двох машиномісць, які належать на праві власності ОСОБА_1 та на які судом накладено арешт, на момент укладення договорів купівлі-продажу деривативу, склала 1 069 091 грн. 34 коп., що значно перевищує ціну позову, яка складає 175 534 грн. 80 коп.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісце № 289 (літ. Б, підвал 1), площею 14,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

В даному випадку накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 (літ. Б, підвал 1) площею 14,4 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_1 буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

Оскаржуючи ухвалу про забезпечення позову, ОСОБА_1 зокрема вказує на те, що позивачем не надано жодних доказів, на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що за змістом ст. 149, 158 ЦПК України умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача

За таких обставин, висновки суду першої інстанції в частині накладення арешту на два машиномісця, належних відповідачу, загальна вартість яких значно перевищує ціну позову, не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в частині з прийняттям нової постанови по суті вимог заяви ПП «Сербинівське» про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_2 (літ. Б, підвал 1), площею 14,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Приватного підприємства «Сербинівське» про забезпечення позову в цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 14 липня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.