ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 липня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2126/21

Головуючий у першій інстанції - Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/981/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

секретар: Шапко В.М.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Белова Ольга Степанівна.

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 травня 2023 року, суддя Маринченко О.А., повний текст рішення складено 15 травня 2023 року.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 20.03.2015 приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Беловою О.С., за яким мати позивачки ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені батька позивачки ОСОБА_5 , подарувала квартиру ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті її батька мала відкритися спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 73/2020. Проте, під час збирання необхідних документів для оформлення спадщини вона дізналася, що існує договір дарування вказаної квартири, укладений 20 березня 2015 року між ОСОБА_4 (її матір`ю), яка діяла від свого імені та від імені її батька ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 905. Зазначає, що її мати ОСОБА_4 останні 7-8 років хворіє на психічне захворювання. У 2014 році стан здоров`я її матері став стрімко погіршуватися, вона почала втрачати слух, постійно скаржилася на головний біль, втікала з квартири, стукала до сусідів та жалілася, а потім перебувала в депресивному стані, у неї були постійні прояви агресії. Також, її мати вела розмови про смерть, іноді не впізнавала близьких, могла плакати без поважних причин, або сміятися, втратила контроль над мисленням, справляла нужду в кімнаті, забувала події та губила речі, вимикала плиту, якщо там готували їжу, могла гріти на плиті пустий посуд, вигадувала якісь події та через час забувала. З 2014 року ОСОБА_4 вже не могла самостійно за собою доглядати, потребувала постійної сторонньої допомоги. У неї постійно підвищувався тиск, боліла голова, також вона відчувала шуми, мала запаморочення, втрату пам`яті, часто втрачала свідомість і не мала реального сприйняття подій (потребувала додаткового роз`яснення), у зв`язку з чим позивачка була вимушена найняти доглядальницю. Психічний стан її матері залишається стабільно поганим, вона перебуває на обліку в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні. Через незадовільний психічний стан здоров`я її мати тривалий час не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не має можливості особисто реалізовувати свої права та усвідомлювати ступінь відповідальності своїх дій, потребує сторонньої допомоги та догляду, а також встановлення опіки. Зазначені обставини позбавляли ОСОБА_4 можливості діяти цілеспрямовано, у своїх інтересах та інтересах своєї сім`ї, вести справи, розпоряджатися грошовими коштами і майном, тобто в момент посвідчення договору дарування квартири ОСОБА_4 була у вкрай тяжкому фізичному та психічному стані, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд безпідставно не задовольнив клопотання про відкладення розгляду справи, яке було призначено на 10.05.2023, у зв`язку з чим позбавив законного права на справедливий суд, оскільки сторона позивачки не мала можливості надати свої пояснення з приводу висновків, викладених у повторній посмертній судовій психіатричній експертизі, виступити у судових дебатах.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.12.2020 ОСОБА_4 було визнано недієздатною, а позивачку призначено її опікуном.

Особа, яка подала апеляційну скаргу не погоджується із висновком повторної судової психіатричної експертизи, вказуючи на те, що суд надав їй перевагу лише з підстав її проведення судовими експертами авторитетної установи, з чим погодитись не можна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.7), а ОСОБА_2 (відповідач у справі) - сестрою ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_5 (т.1 а.с.9).

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 у встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (т.1 а.с.10), у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 73/2020 (т.1 а.с.11).

24 лютого 2015 року ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником, зокрема, з питань дарування на ім`я ОСОБА_2 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстрована в реєстрі за № 610, підписана ОСОБА_5 у присутності нотаріуса, особу якого встановлено, дієздатність перевірено. У зв`язку з хворобою довірителя довіреність підписана вдома за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 151 том 1).

20 березня 2015 року між ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 (дарувальники), та ОСОБА_2 (обдаровувана) було укладено договір дарування квартири, за яким дарувальники безоплатно передали у власність обдаровуваної належну їм на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала їм в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 лютого 1994 року Виконавчим комітетом Деснянської районної Ради народних депутатів. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою Ольгою Степанівною у приміщенні нотаріальної контори за адресою: вул. Коцюбинського, 48, м. Чернігів, зареєстрований в реєстрі за № 905. На підставі цього договору право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 (т.1 а.с. 12-14, 15-16, 149-150, т.2 а.с.89).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 20.03.2015 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 20 березня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С, зареєстрованого в реєстрі за № 905 (т.1 а.с.15-16).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з 07 серпня 2020 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири від 07 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2382 (т.1 а.с. 39, 164).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 29 грудня 2020 року в справі № 750/7225/20 заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задоволено. Визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Чернігова, недієздатною та встановлено над нею опіку строком на два роки від дня набрання рішенням суду законної сили. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Чернігова, опікуном над недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два роки від дня набрання рішенням суду законної сили (т.1 а.с. 17-18).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 565 від 10 листопада 2020 року за результатами проведення судово-психіатричної експертизи, призначеної в справі № 750/7225/20, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце хронічний та стійкий психічний розлад у формі судинної деменції (F01.8 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.1 а.с. 19-21).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.237). Причиною смерті є набряк мозку, цереброваскулярна хвороба, церебральний атеросклероз, про що вказано в лікарському свідоцтві про смерть № 593 та довідці про причину смерті, виданої КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради (т.1 а.с.236).

За даними архіву згідно картотеки Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не значиться. За перевіреними даними по відділеннях та приймальному відділенні у стаціонар не госпіталізувалася (т.2 а.с.19).

За інформацією КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 13 січня 2022 року № 01-04/42 ОСОБА_4 зверталася за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 04 серпня 2020 року. Востаннє оглянута на дому лікарем-психіатром 12 жовтня 2021 року (т.2 а.с.22).

Відповідно до повідомлення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» № 992 від 15 липня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення не зверталася (т.2 а.с. 84, 87).

Згідно з інформацією КП «Деснянське» Чернігівської міської ради № 02-294 від 13 липня 2022 року скарг від мешканців будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до підприємства не надходило. Іншою інформацією про зазначену особу підприємство не володіє (т.2 а.с.85).

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 115/280 від 26 травня 2022 року ОСОБА_4 в момент підписання договору дарування квартири від 20 березня 2015 року за своїм психічним станом була позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.2 а.с.93-98).

Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта № 147 від 20 лютого 2023 року за результатами проведення повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи, в момент підписання договору дарування квартири 20 березня 2015 року ОСОБА_4 виявляла ознаки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (згідно з МКХ-10: F 07.8), за своїм психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними (т.2 а.с.140-150).

За змістом статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частинами першою, другою статті 225 ЦК України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун.

Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, яка передбачена зазначеною нормою, повинна бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Тобто, для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме у момент укладення договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 89 ЦПК України.

Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено абсолютну неспроможність ОСОБА_4 в момент підписання оспорюваного договору розуміти значення своїх дій та керувати ними.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що висновок судово-психіатричного експерта № 147 від 20 лютого 2023 року за результатами проведення повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи є категоричним, чітким та зрозумілим. Експертами досліджено всі надані їм матеріали та надано вичерпну відповідь на поставлене судом питання. Також, експерти, які надавали цей висновок мають вищий кваліфікаційний клас судового експерта, стаж експертної роботи більше 20 років, наукові звання.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, які узгоджуються з приписами законодавства, яке розповсюджується на спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.12.2020 ОСОБА_4 було визнано недієздатною, а позивачку призначено її опікуном, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки оспорюваний правочин був укладений у березні 2015 року, тобто задовго до визнання особи недієздатною.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки висновок судово-психіатричного експерта № 147 від 20 лютого 2023 року за результатами проведення повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи узгоджується з даними лікувальних установ ( т. 2 а.с. 19,22) та з тією обставиною, що 24 лютого 2015 року ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником, зокрема, з питань дарування на ім`я ОСОБА_2 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 151 том 1). Суд першої інстанції надав правильну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 21 липня 2023 року.

Головуюча: Судді: