справа № 492/1113/22
провадження № 2/492/311/23
УХВАЛА

про задоволення заяви про самовідвід

25 квітня 2023 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід у цивільній справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шкоди в порядку регресу, -

встановив:

20 січня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду судді Гусєвій Н.Д. розподілена для розгляду цивільна справа № 492/1113/22 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24 квітня 2023 року від представника позивачки надійшла до суду заява про відвід головуючої судді Гусєвої Н.Д. та ухвалою від 25 квітня 2023 рокуу задоволенні заяви про відвід судді Гусєвої Н.Д. відмовлено.

До суду від головуючої судді Гусєвої Н.Д. 25 квітня 2023 року надійшла заява про самовідвід відповідно до вимогп. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Заява мотивована тим, що у її провадженні знаходиться зазначена цивільна справа і позивачем вже було заявлено відвід судді у даній справі, посилаючись на тривалий розгляд справи суддею Гусєвою Н.Д.,що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву судді Гусєвої Н.Д. про самовідвід, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява про самовідвід ґрунтується на законі, тому вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом складом суду, щодо якого відсутні сумніви як в учасників, так і у стороннього спостерігача в об`єктивності, неупередженості та безсторонності такого складу суду.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній має заявити самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01 січня 2001 року, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява № 33949/02), наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. п. 49, 50, 52).

Згідно роз`яснень, що викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судам роз`яснено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає самовідводу, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно положень ст. 15 Кодексу суддівської етики України, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Тобто розгляд справи суддею, щодо якого існують об`єктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обов`язків судді та правил суддівської етики.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами цивільної справи, що позивачем заявлено відвід судді у даній справі, оскільки заявник не погоджується з тривалим розглядом справи суддею Гусєвою Н.Д.

З заяви судді Гусєвої Н.Д. про самовідвід вбачається, що підставою заявлення самовідводу є намір уникнення сумнівів у сторін щодо неупередженості судді Гусєвої Н.Д.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що мотиви заявлення самовідводу відповідають положенням ст. 36 ЦПК України та ст. 15 Кодексу суддівської етики, з метою уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючої судді з боку учасників справи та стороннього спостерігача, уникнення в майбутньому звинувачень зі сторони учасників процесу в упередженості та необ`єктивності судді при розгляді даної справи, а також уникнення конфліктності ситуації та об`єктивного розгляду даної справи, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, а також з урахуванням принципу процесуальної економії часу (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) суд дійшов висновку про неможливість подальшого розгляду справи в такому складі суду та необхідність задовольнити заявлений самовідвід головуючої судді Гусєвої Н.Д. у наявній цивільній справі та відвести її від розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 36, 39-40, 260-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву судді Арцизького районного суду Одеської області Гусєвої Н.Д. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Арцизького районного суду Одеської області Гусєву Н.Д. від розгляду цивільної справи № 492/1113/22 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Цивільну справу № 492/1113/22 передати до канцелярії суду для визначення іншого судді для розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.