Справа № 463/993/19
Провадження № 2/463/33/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судового засідання Лаптєвої І.В.

представника позивача Карасюк М.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши справу за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити нежитлові приміщення та стягнення заборгованості за оренду майна, суд -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із позовом до відповідача про зобов`язання звільнити нежитлові приміщення напівпідвалу за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 35.6 м.кв. та стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 144 097,09 грн.

Позову мотивує тим, що 24.07.2000 року між Управлінням ресурсів, правонаступником якого є Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради з однієї сторони, та ОСОБА_2 , укладено договір оренди нежитлових приміщень №7834, згідно якого позивач здав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення напівпідвалу, загальною площею 35,6 м.кв., за адресою АДРЕСА_1 . Договір укладено на термін до 24.07.2003 року, але неодноразово пролонговувався. Однак, всупереч умовам укладеного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась в обсязі, визначеному умовами договору, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 144 097,09 грн. На даний час строк дії договору оренди закінчився 24.07.2021 року. Таким чином, в управління є всі підстави для заявлення позовних вимог про стягнення вказаних коштів та зобов`язання звільнити нежитлові приміщення напівпідвалу.

Ухвалою від 01 квітня 2019 року у справі відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач у останні судові засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2000 року між Управлінням ресурсів, правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ОСОБА_1 , укладено Договір оренди нежитлових приміщень №7834, згідно якого Позивач здав, а Відповідач прийняв в користування нежитлові приміщення напівпідвалу загальною площею 35, 6 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір укладено на термін до 24.07.2003 року, але неодноразово пролонговувався.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони" (кредитора) певну дію, таку як: передати майно, сплатити кошти тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник та кредитор.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При укладенні Договору орендарем взято на себе ряд зобов`язань. Так, пунктом 15.1. Договору оренди визначено обов`язком орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Пунктом 3 Договору врегульовані питання розміру орендної плати та порядку розрахунків. Пункт 6 Договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця за попередній місяць.

Згідно з ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.19 цього ж Закону, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, Відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав.

Так, відповідно до довідок від 18.01.2019 № 4-2302- 231 та №4-2302-313 від 05.01.2021 відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась відповідно до умов, визначених Договором, та допущено заборгованість на загальну суму 144 097,09 грн. При цьому відповідачем допущено несплату орендної плати у повному обсязі протягом понад трьох місяців підряд, оскільки в період з 01.07.2000 до 01.11.2018, орендна плата не сплачувалась взагалі.

Так, відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 19 цього ж Закону, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди повернути

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст.764 цього Кодексу договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором за двох умов: якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму; і за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Договір припиняється після спливу строку його дії (ст. 763 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, строк дії договору оренди закінчився 24.07.2021 року у зв`язку із чим позивачем, не маючи на меті продовжувати договір оренди, було надіслано відповідачу повідомлення про припинення договору, що стверджується відповідними повідомленнями.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що всупереч умовам укладеного договору та вищезазначених норм законодавства, відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги є підставними.

Разом з тим, відповідно до положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач просить стягнути заборгованість по оплаті орендної плати починаючи з 01.07.2000 року.

Як вбачається із договору оренди, розмір орендної плати в місяць становить 154,85 грн + пдв, тобто 187,67 грн.

Із врахуванням положень ст.257 ЦК України, а також заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що слід стягнути заборгованість за період з березня 2016 року тобто за 3 роки до звернення з позовом в суд, а також заборгованість по 01.12.2020 року згідно заяви про уточнення вимог. При цьому, оскільки розмір орендної плати в місяць становить 187,67 грн. тому з розрахунку розміру орендної плати за 57 місяців до стягнення підлягає 10 591,74 грн. Тому в цій частині позовні вимоги слід задоволити частково.

Окрім цього, відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, слід стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 12 573,66 грн.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення позову, який містив дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати судовий збір в розмірі 2 229,81 грн., а в решті витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.2, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити нежитлові приміщення напівпідвалу за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 35.6 м.кв.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість у сумі 23 164,66 грн. (двадцять три тисячі сто шістдесят чотири гривні 66 копійки).

В решті в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради судові витрати в розмірі 2 229,81 грн. (дві тисячі двісті двадцять дев`ять гривень 81 коп.)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення - 22 травня 2023 року.

Суддя: Гирич С. В.