Справа № 529/1388/22
Провадження № 2/638/2138/23
28.06.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді за участю секретаря судового засідання - Орос О.В., - Шевцової А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
01 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 09 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1216682, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало відповідачу позику в розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою 1,99 % в день (далі договір № 1216682).
14 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги за договором № 1216682.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення за зареєстрованим місцем проживання судових повісток, які були особисто отримані відповідачем 07 лютого 2023 року та 07 березня 2023 року.
Зважаючи на отримання відповідачем судових повісток, він обізнаний пре перебування в провадженні суду справи за його участю, правом на подання відзиву на позов не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на те, що відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 09 березня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 шляхом підписання за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором договору позики № 1216682, укладено договір позики, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» надало відповідачу позику в розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів з фіксованою ставкою 1,99 % в день, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 726,35%, процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7%, орієнтовною загальною вартістю позики 7985,00 грн.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором позики № 1216682.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.ст. 1046, 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.
Зважаючи на факт підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатору електронного підпису вказаного вище договору позики № 1216682 від 09 березня 2021 року, який містить погоджений розмір позики 5000,00 грн., процентну ставку 1,99 % в день, орієнтовну реальну річну процентну ставку 726,35 %, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7%, суд дійшов висновку, що між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та відповідачем було укладено в письмовій формі договір позики за яким було визначено суму позики та відсотки.
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав позику шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок.
Відповідно до вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем надано до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази укладення між сторонами договору позики та надання відповідачу грошових коштів.
З досліджених матеріалів справи судом не встановлена наявність правових підстав для визнання договору позики неукладеним.
Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору позики, отримання відповідачем позичених грошових коштів та розмір заборгованості за ним.
Оцінюючи в сукупності надані позивачем розрахунки заборгованості за договором, судом встановлено, що відповідач зобов`язання за договором позики належним чином не виконував, зважаючи на що утворилася заборгованість.
Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких фактичних даних щодо повернення відповідачем суми позики.
Згідно зі ст.ст. 1046, 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.
Враховуючи положення ч.2 ст. 530 ЦК України та той факт, що позичальником фактично отримані та використані позичені грошові кошти в добровільному порядку не повернуті, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав, шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язки з повернення отриманих на підставі договору позики сум коштів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03 липня 2019 року по цивільній справі № 342/180/17.
Зважаючи на те, що позивач належним чином не виконав зобов`язання за договором позики, фактично отримані та використані грошові кошти у добровільному порядку не повернув, наявні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн. за договором позики № 1643916.
Відповідачем до суду не надано власний розрахунок заборгованості, який би спростовував наданий позивачем розрахунок заборгованості за основною сумою боргу, клопотання про призначення судово-економічної експертизи по справі не заявлено.
За таких обставин, у суду відсутні підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за основною сумою боргу, зважаючи на що позовні вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу у вказаному вище розмір підлягають задоволенню.
Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, також просив суд, крім основного боргу, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсотках.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованість по відсотках, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, при укладенні договору позики розмір відсотків, які підлягають стягненню за користування коштами повинен бути встановлений законом або визначений у договорі за погодженням сторін.
Щодо відступлення на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором позики № 1216682, то суд зазначає наступне.
Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України).
Суд враховуючи вказані норми права та зважаючи на відсутність в матеріалах справи даних щодо сплати відповідачем заборгованості за договором позики первісному кредитору чи новому кредитору, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості, що виникла за договором позики № 1216682, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, з боржника на користь нового кредитора - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором позики у вказаному вище розмірі.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2 481,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у вказаному розмірі.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 06 липня 2023 року.

Суддя О.В. Орос