ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року місто Чернівці справа №725/2345/23

провадження №22-ц/822/389/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бейлик Артур Беніамінович на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 квітня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, головуючий в суді першої інстанції суддя Федіна А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг в сумі 6600 євро, а також 3 % річних в розмірі 118,80 євро., а всього 6718,80 євро; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу.

В обґрунтування вказаної заяви посилався на те, що відповідач уникає виконання взятих на себе боргових зобов`язань та у його власності відсутнє будь-яке інше майно окрім зазначеної частки у квартирі, а тому вважає, що з метою унеможливлення виконання судового рішення про стягнення боргу останній може вживати заходів щодо відчуження вказаної частки квартири.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 квітня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дану ухвалу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бейлик А.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 квітня 2023 року скасувати, посилаючись на необґрунтованість та незаконність вказаної ухвали.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 . Будь якого іншого майна у нього немає.

Вказав, що позивач спілкується з матір`ю відповідача яка повідомила позивача, що вони мають намір продати квартиру та в мобільному додатку «viber» вказувала номер ріелтора та оголошення про продаж квартири. Крім цього, вважає співмірним вартість частки квартири із ціною позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Згідно частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення його позову не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами дійсно існує спір щодо виконання грошового зобов`язання відповідно до боргової розписки від 11 серпня 2022 року і предметом спору в даній справі є стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 6718,80 євро, що еквівалентно 264 922,28 грн. (а.с.9).

Тобто предмет спору визначений в позовній заяві дає підстави для висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір, але при цьому апеляційний суд виходить з того, що обґрунтованість позовних вимог, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду під час вирішення питання про забезпечення позову та ці питання підлягають з`ясуванню під час вирішення спору по суті.

Зі змісту копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 (а.с.29).

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач зазначив, що іншого майна у власності відповідача, крім 1/4 частки у праві власності на квартиру немає, а тому при відчуженні частки у праві власності на квартиру новому власнику, у позивача виникнуть істотні ускладнення у виконанні рішення суду в разі задоволення позову, що як наслідок призведе до відсутності ефективного захисту.

При цьому накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим.

Під поняттям «арешт майна» слід розуміти проведення його опису і накладення заборони розпорядження, а в необхідних випадках - і користування ним (ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном.

У своїй заяві про забезпечення позову позивач не обґрунтував та не навів правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення боргу за договором позики.

Накладення арешту на майно не є співмірними із заявленими вимогами, а тому колегія суддів вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити частково, а саме заборонити відчуження частки квартири.

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо повернення коштів, та таким, що відповідає ефективному захисту прав позивача, не порушуючи при цьому балансу інтересів сторін.

Крім того, обраний вид забезпечення позову не обмежує права відповідача чи інших осіб у користуванні квартирою.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 368, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бейлик Артур Беніамінович задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 04 квітня 2023 року про відмову в забезпеченні позову скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 .

Копію постанови направити учасникам справи та для виконання: Центру надання адміністративних послуг міста Чернівці (вулиця Героїв Майдану, 7, м.Чернівці, Чернівецька область, 58000); ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2023 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.М.Литвинюк

Н.Ю.Половінкіна