Справа № 175/621/23
Провадження № 2-о/175/20/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" квітня 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Одоєвець А.Ю.,

заявниці - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка, яку обґрунтовувала тим, що 26 січня 1974 року уклала шлюб із ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Зазначає, що її чоловік працював приватним нотаріусом та отримував пенсію за віком в розмірі 18727,86грн. Заявниця також отримувала пенсію за віком у розмірі 6822,84 грн.

Вказує, що вони із чоловіком з 2001 року і по день його смерті проживали в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Заявниця зазначає, що вона зареєстрована за попередньою адресою їх проживання.

В грудні 2022 року звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областііз заявою про переведення її пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, однак їй було відмовлено через відсутність документу, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника, а саме довідки, що підтверджує реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою, у зв`язку із чим вона звертається до суду.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Надала пояснення відповідно до заяви. Додатково зазначила, що 26 січня 1974 року уклала шлюб із ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, все їх сумісне життя вони проживали разом, зокрема з 25.01.1985 року вона зареєстрована та проживала з чоловіком в АДРЕСА_2 ., а з 2001 року і по день смерті чоловіка вони проживали в квартирі АДРЕСА_1 , де вона продовжує проживати і на теперішній час. Зареєстроване місце її проживання залишилолся за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заінтересованої особи - Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, в заяві від 11.01.2022 просив розглянути справу за відсутності представника, враховуючи надані раніше пояснення.

16.03.2023 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши заявницю, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 26 січня 1974 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , по день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.12.2022 року (а.с.13).

До моменту смерті чоловіка подружжя ОСОБА_5 проживали разом в квартирі АДРЕСА_1 , Дніпропетровської област з 2001 що підтверджується довідкою наданою головою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сучасна Оселя» (а.с. 15).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 з 25.01.1985 року зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с.10).

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили факт проживання заявника та її померлого чоловіка з 2001 р. за адресою: АДРЕСА_3 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , де заявник ОСОБА_1 продовжує проживати і на теперішній час.

В матеріалах справи містяться листи на ім`я заявника де її адресою зазначено АДРЕСА_3 , а також декларація з лікарем де зазначена також ця адреса, як місце її проживання (а.с.20-32).

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 30.12.2022 року № 87 їй було відмовлено через відсутність документу, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника (а.с.19).

Як вбачається з довідки Правоборежного об`єднаного управління ПФУ в м.Дніпрі в Дніпропетровській області за січень 2023 року ОСОБА_1 отримала пенсію у розмірі 6822,84 грн. (а.с.16).

ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав пенсію за грудень 2022 року у розмірі 18727,86 грн., що підтверджується копією довідки (а.с.17).

Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання сім`ї.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, за ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік дружина, батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2.11 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за документ, який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно з вимогами ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Враховуючи вищезанечене та значення, яке має встановлення данних юридичних фактів для реалізації прав заявника, суд оцінюючи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що факти, про встановлення яких просить заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за можливе встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 з померлим чоловіком та перебування на його утриманні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого -задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 01.01.2000 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 по день його смерті.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 17.04.2023 року.

Суддя О. М. Білоусова