Справа №442/4071/23
Провадження №2/442/907/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 442/4071/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , автомобіль PEUGEOT 308, 2008 р.в., VIN НОМЕР_2 ; визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ним та відповідачкою було укладено шлюб 14.01.2010, який був зареєстрований відділом ДРАЦС у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області ЗМУМЮ, актовий запис №6 згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 від 13.05.2023. Від даного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2023 по справі №442/3250/23 шлюб між ними розірвано.

За час шлюбу, 10.12.2020 відповідачкою була придбана двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на ім`я відповідачки, та 04.07.2022 позивачем було придбано автомобіль PEUGEOT 308, 2008 р.в., VIN НОМЕР_2 , який було зареєстровано на його ім`я. Ще до моменту розірвання шлюбу судом, відповідачка повідомила його про те, що все майно, яке набуте нами за час шлюбу - повинно залишитись за нею. Однак автомобіль PEUGEOT 308 був придбаний позивачем за особисті кошти, за час їх окремого проживання як подружжя, у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

У зв`язку із наведеним позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 14.06.2023 відкрито провадження по справі, яка підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті з викликом сторін на 13.07.2023 о 10:30 год.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Частиною 1ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Як стверджується матеріалами справи, сторони перебували у шлюбі з 14.01.2010. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2023 по справі №442/3250/23 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 13.05.2023 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

За час шлюбу, згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.12.2020 відповідачкою була придбана двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м., а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 04.07.2022 позивачем було придбано автомобіль PEUGEOT 308, 2008 р.в., VIN НОМЕР_2 .

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і особа не зобов`язана доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

При цьому належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Статтею 57 СК України визначено перелік видів особистої приватної власності одного з подружжя та підстави її набуття. За змістом вказаної статті особистою приватною власністю дружини, чоловіка, серед іншого, є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Відповідно сам по собі факт придбання спірного майна за час шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, враховуючи подану відповідачем заяву про визнання позову, суд вважає, що автомобіль PEUGEOT 308, 2008 р.в., VIN НОМЕР_2 придбаний позивачем ОСОБА_1 за його особисті кошти, а квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м. придбана за особисті кошти відповідачки ОСОБА_2 , а тому є визначені законом підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , автомобіль PEUGEOT 308, 2008 р.в., VIN НОМЕР_2 .

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.