Справа № 301/850/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 грудня 2022 року близько 05.30 годин ОСОБА_2 в холі першого поверху гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , умисно повалив ОСОБА_1 на підлогу, де руками наніс йому удари по тулубу. Після цього, коли ОСОБА_1 піднявся із землі, ОСОБА_2 , який перебував позаду позивача, наніс правою та лівою руками затиснутими в кулак два удари по тулубу ОСОБА_1 з лівого та правого боків. Внаслідок дій ОСОБА_2 позивачу спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому 8 ребра зліва по задній підпахвинній лінії з незначним зміщенням фрагментів, яке згідно висновку експерта №242-і від 15.12.2022 року та відповідно до п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день.

Вироком Іршавського районного суду від 20.02.2023 року у справі №301/348/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Цим злочином ОСОБА_1 було спричинено моральні та фізичні страждання, що виразилось у сильних душевних переживаннях, страхах, фізичному болю. Наявність спричиненої позивачу діями відповідача моральної шкоди він обгрунтовує фізичним болем та стражданнями, яких ОСОБА_1 зазнав через ушкодження здоров`я (спричинення тілесних ушкоджень), наслідки травми він відчуває до цього часу, не може в повній мірі відновити своє здоров`я; душевними стражданнями, пережитими у зв`язку із самим фактом нанесення тілесних ушкоджень; знаходження протягом тривалого часу на стаціонарному лікуванні та продовження лікування по даний час; хвилюваннями у зв`язку із необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого життя (протягом тривалого часу позивач знаходився вдома, нікуди не ходив, так як не міг без сторонньої допомоги вільно рухатись через слабкий стан здоров`я); необхідністю перевлаштування свого щоденного життя, для відновлення нормального ритму якого він докладає дуже багато зусиль. Розмір моральних страждань позивач оцінив в 44298,81 грн.

В результаті заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_1 втратив працездатність. Спричинені йому тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Під час лікування позивач витратив на придбання ліків 5701,19 грн. Станом на сьогодні відповідач навіть не вибачився перед позивачем за протиправні дії і навіть частково не відшкодував йому завдані збитки.

ОСОБА_1 просив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 5701,19 грн. матеріальної шкоди та 44298,81 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Ухвалою Іршавського районного суду від 28.03.2023 року відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду на 25.04.2023 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що по даний час продовжує лікуватися, витрачаючи на придбання медикаментів кошти. Вважав, що всі хвороби, від яких він продовжує лікуватися по даний час, є результатом отриманої 14.12.2022 року травми перелому ребра - внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 .

Представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Вважала, що між отриманою ОСОБА_5 внаслідок злочину травмою та його хворобливим станом і проходженням ним по даний час лікування існує прямий причинний зв`язок, оскільки до вчинення відносно нього злочину позивач був цілком здоровим. Продовження ОСОБА_5 лікування підтверджується консультативними висновками лікарів та довідками з медичних закладів, а розмір витрат, які позивач несе на придбання медикаментів, підтверджуються приєднаними до справи касовими та фіскальними чеками.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив відмовити в їх задоволенні. Вважав, що наявність матеріальної шкоди внаслідок нанесених позивачу тілесних ушкоджень у вигляді перелому ребра не доведено. У справі відсутні докази того, що медикаменти, чеки про придбання яких приєднано до справи, були призначені саме ОСОБА_6 внаслідок перелому ребра, і що вказані ліки купував саме позивач для себе. Щодо моральної шкоди, вважав такі вимоги безпідставними. З позивачем він проживає в одному гуртожитку, часто з ним бачиться, тому вважав, що ритм життя ОСОБА_1 ніяким чином не змінився, а працездатність він не втратив, оскільки до злочину не працював.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, а у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди відмовити, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.1166 ч.1 та ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Іршавського районного суду від 20.02.2023 року по справі №301/348/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік (а.с. 47-48, 49-50). Вирок Іршавського райсуду від 20.02.2023 року набрав законної сили 23.03.2023 року.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 14 грудня 2022 року близько 05.30 годин в холі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин повалив ОСОБА_1 на підлогу, де руками наніс йому удари по тулубу. Внаслідок дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день.

Згідно висновку експерта №242-і від 15.12.2022 року, у потерпілого ОСОБА_1 діагностовано тілесні ушкодження у виді: закритого перелому 8 ребра зліва по задній підпахвинній лінії з незначним зміщенням фрагментів (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 91, 92 КПК України, підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обов`язок доказування розміру цивільного позову покладається на потерпілого.

В ході розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_2 цивільний позов потерпілим ОСОБА_1 позивачем по даній справі - заявлено не було.

Відповідно до вимог ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, преюдиційними в даному випадку є тільки обставини, встановлені судом в питанні, чи мали місце ці протиправні дії та чи вчинені вони конкретною особою. Розмір шкоди повинен доводитися особою, яка пред`явила вимоги про її відшкодування.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 5701,19 грн. матеріальної шкоди, що відповідає вартості придбаних ним медичних препаратів.

На підтвердження понесених витрат на своє лікування, позивач надав суду наступні документи:

1)довідку КНП «Іршавський центр первинної медичної допомоги» №049 від 21.12.2022 року про перебування ОСОБА_1 на лікуванні у сімейного лікаря-травматолога з діагнозом: забій грудної клітки, закритий перелом VII-VIII ребра, з 19.12.2022 року по 06.01.2023 року (а.с.34);

2)довідку лікаря травматолога-ортопеда ОСОБА_8 , згідно якої ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 14.12.2022 року по 13.01.2023 року з діагнозом перелом VIII ребра. Призначено медикаментозне лікування (а.с.18);

3)копії фіскальних чеків про придбання медикаментів на загальну суму 3502,63 грн. Вказані чеки датовані 28.11.2022 року, 14.12.2022 року, 15.12.2022 року, 18.12.2022 року, 20.12.2022 року, 22.12.2022 року, 25.12.2022 року, 01.01.2023 року, 16.01.2023 року, 10.02.2023 року, 11.02.2023 року, 16.02.2023 року, 17.02.2023 року, 19.02.2023 року (а.с. 8-9);

4)копії фіскальних чеків про придбання медикаментів від 03.03.2023 року, 14.03.2023 року, 15.03.2023 року, 16.03.2023 року та 17.03.2023 року на загальну суму 2198,57 грн. (а.с. 31-32);

5)консультаційний висновок спеціаліста від 22.03.2023 року, виданий ОСОБА_1 з приводу захворювання правого стегна (видалення утворення з гістологічним дослідженням), лікування амбулаторне з 15.03.2023 року по 24.03.2023 року, рекомендовано ОСОБА_1 зняти шви 24.03.2023 року (а.с.33);

6)довідку КНП «Іршавська міська лікарня» №111 від 22.03.2023 року, виданої ОСОБА_1 про його перебування на амбулаторному лікуванні з 15.03.2023 року по 22.03.2023 року з приводу правобічної радикулопатії на фоні остеохондрозу (а.с.35);

7)консультаційний висновок спеціаліста від 29.03.2023 року про перебування ОСОБА_1 на лікуванні з приводу стенокардії (а.с.82);

8)довідку КНП «Іршавська міська лікарня» №137 від 07.04.2023 року про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 29.03.2023 року по 07.04.2023 року з приводу правобічної радикулопатії на фоні остеохондрозу (а.с.83);

9)копії фіскальних чеків від 28.03.2023 року, 29.03.2023 року, 30.03.2023 року, 31.03.2023 року та від 03.04.2023 року на загальну суму 3583,77 грн. (а.с. 84-85).

З висновку експерта №242-і від 15.12.2021 року, складеного за результатом проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 , для встановлення ступеня тяжкості спричинених йому 14.12.2022 року ОСОБА_2 тілесних ушкоджень вбачається, що при амбулаторному обстеженні та лікуванні в ОСОБА_1 діагностовано: КТ; Закритий перелом 8 ребра зліва по задній підпахвинній лінії з незначним зміщенням фрагментів (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки лікаря травматолога-ортопеда ОСОБА_8 , ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 14.12.2022 року по 13.01.2023 року з діагнозом перелом VIII ребра. Призначено медикаментозне лікування.

Однак, відомостей про призначене лікування та перелік медичних препаратів, які ОСОБА_1 було запропоновано придбати з приводу перелому ребра довідка не містить.

Як вбачається з поданих до суду чеків про придбання медичних препаратів, такі датовані періодом з 28.11.2022 року (тобто до вчинення злочину 14.12.2022 року) до 03 квітня 2023 року.

При цьому на вказаних чеках відсутня інформація щодо особи, якій вказані препарати були прописані. Не подано позивачем суду і доказів того, що препарати, чеки про придбання яких приєднані до позовної заяви, були приписані лікарем саме ОСОБА_1 .

В консультаційному висновку спеціаліста від 22.03.2023 року вказано, що ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 15.03.2023 року по 24.03.2023 року з приводу захворювання правого стегна (видалення утворення з гістологічним дослідженням). У консультаційному висновку спеціаліста від 29.03.2023 року зазначено про перебування ОСОБА_1 на лікуванні з приводу стенокардії. В довідках КНП «Іршавська міська лікарня» №111 від 22.03.2023 року та №137 від 07.04.2023 року зазначено про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 15.03.2023 року по 22.03.2023 року та з 29.03.2023 року по 07.04.2023 року з приводу правобічної радикулопатії на фоні остеохондрозу.

Отже, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що лікування ОСОБА_1 після 13.01.2023 року пов`язано саме з отриманою 14.12.2022 року травмою (переломом 8 ребра), а медикаменти, придбані після 13.01.2023 року згідно наданих суду фіскальних чеків, були виписані лікарем саме для позивача ОСОБА_1 та у зв`язку з отриманим 14.12.2022 року внаслідок злочину тілесним ушкодженням.

Тобто, суду не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між проходженням ОСОБА_5 лікування після 13.01.2023 року та травмою, отриманою 14.12.2022 року внаслідок вчиненого відповідачем ОСОБА_9 злочину.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає до задоволення через недоведеність позовних вимог.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст.23 та ст.1167 ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 44298,81 грн. моральної шкоди.

В ході судового розгляду встановлено, що тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості позивачу заподіяно винними діями відповідача ОСОБА_2 .

З пояснень позивача вбачається, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він пережив фізичний біль та страждання, наслідки травми він відчуває аж до цього часу. Його душевні страждання, пов`язані із самим фактом нанесення тілесних ушкоджень, оскільки в момент його побиття відповідачем він дуже перелякався за своє життя і здоров`я. Протягом тривалого часу позивач знаходився на амбулаторному лікуванні, на його думку, всі хвороби, від яких він лікується на даний час, є наслідком отриманого перелому ребра. Також моральна шкода полягає у хвилюваннях у зв`язку із необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, оскільки протягом тривалого часу позивач знаходився вдома, нікуди не ходив, так як не міг без сторонньої допомоги вільно рухатись.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд відповідно п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Підставою для пред`явлення позову є передусім факт заподіяння потерпілому моральної шкоди злочином, а також спричинені йому фізичні та душевні страждання, негативні переживання.

За таких обставин, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача 10000 грн. моральної шкоди

Відповідач відзиву на позов не подав.

Оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути такий з відповідача у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 82, 263-264, 279 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , в користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору, який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2023 року.

Головуюча: М. О. Пітерських