КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року

справа № 363/505/15-ц

провадження № 22-ц/824/6218/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»

заінтересована особа - Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» - Остащенко Олесі Миколаївни на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є., у справі за заявою представника стягувача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», заінтересована особа - Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про часткове визнання виконавчого листа №363/505/15-ц виданого 23 березня 2017 року Вишгородським районним судом Київської області на підставі рішення цього ж суду від 23 листопада 2016 року таким, що не підлягає виконанню та виправлення помилки у виконавчому листі

В С Т А Н О В И В :

В січні 2023 року представник стягувача ТОВ «Гефест» - Остащенко О.М подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гефест» витрат на професійну правову допомогу в розмірі 18 000 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31 січня 2023 року в прийнятті додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ТОВ «Гефест» подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 31 січня 2023 року скасувати, та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гефест» витрати на правову допомогу в сумі 18000,00 грн за розгляд справи у Вишгородському районному суду Київської області.

Крім того, просить стягнути судові витрати у розмірі 10 184,00 грн понесені ТОВ «ФК «Гефест» в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підтвердження понесених витрат ТОВ «ФК «Гефест» надано належні докази. Вказує, що резолютивною частиною ухвали не вирішено питання щодо судових витрат. Зазначає, що підставою для задоволення вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу є задоволення чи відмова у задоволенні вимог, із якими сторона звернулась до суду, а відтак не має значення чи заявляв боржник майнові вимоги до стягувача. Вважає, що позиція суду про те, що заява боржника розглядалась в порядку ст. 432 ЦПК України, а тому витрати на правничу допомогу розподілу не підлягають, є хибною та такою, що суперечить вимогам закону.

В судовому засіданні представника ТОВ «Гефест» апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що додаткове рішення суду може бути ухвалено додатково до рішення, яким закінчено розгляд справи. Однак, в даній справі постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа в частині таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист №363/505/15-ц, виданий 23 березня 2017 року Вишгородським районним судом Київської області на підставі рішення цього ж суду від 23 листопада 2016 року, частково, в частині зазначеної суми 68 445,7 дол. США, таким що не підлягає виконанню та виправити помилку у вказаному виконавчому листі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2023 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

31 січня 2023 року представник стягувача Остащенко О.М подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гефест» витрат на професійну правову допомогу в розмірі 18 000 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд першої інстанції вірно виходив із того, що розгляд заяви здійснено за правилами ст. 432 ЦПК України, а тому за змістом вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати в даному випадку розподілу не підлягають.

Вданому випадку ухвалення додаткового судового рішення нормами процесуального закону не передбачено.

Посилання апелянта на те, що підставою для стягнення витрат на правничу допомогу є факт задоволення чи відмова у задоволенні вимог, з якими сторона звернулась до суду, колегія суддів не приймає, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, якою визначено розподіл судових витрат виходячи із задоволення судом саме позовних вимог.

Судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» - Остащенко Олесі Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 липня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді