ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6463/23
провадження № 2-к/753/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , про визнання та примусове виконання на території України рішення Суду у сімейних справах, м. Тель-Авів-Яфо за № 2195-11-29 від 21.01.2021,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2023 до Дарницького районного суду міста Києва від ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 надійшло клопотання про визнання та примусове виконання на території України рішення Суду у сімейних справах, м. Тель-Авів-Яфо за № 2195-11-29 від 21.01.2021 щодо затвердження Договору щодо аліментів на неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд встановив таке.

Відповідно до ст .462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (ч. 2 ст. 464 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Стаття 54 Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", передбачає, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного-комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

20 червня 1956 року з метою спрощення стягнення аліментів, на які особа, що перебуває на території однієї з Договірних Сторін, заявляє своє право, з іншої особи, яка підпадає під юрисдикцію іншої Договірної Сторони в Нью-Йорку була підписана Конвенція про стягнення аліментів за кордоном (далі - Конвенція), яка 20 липня 2006 року була ратифікована Верховною Радою України та 19 жовтня 2006 року набула чинності для України.

Зазначена Конвенція застосовується у відносинах України з країнами, які її підписали, серед яких Ізраїль.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2006 року №121/5 затверджено Інструкцію про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає спрощену процедуру стягнення аліментів на дитину або утримання на іншого члена сім`ї згідно з Конвенцією у відносинах з такими державами, які є її сторонами: Австралія, Алжир, Аргентина, Барбадос, Бельгія, Білорусь, Боснія і Герцеговина, Бразилія, Буркіна-Фасо, Ватикан, Великобританія, Гаїті, Гватемала, Греція, Данія, Еквадор, Естонія, Ізраїль, Ірландія, Іспанія, Італія, Кабо-Верде, Казахстан, Кіпр, Киргизстан, Колумбія, Німеччина, Ліберія, Люксембург, Македонія, Мексика, Молдова, Монако, Марокко, Нігер, Нідерланди, Нова Зеландія, Норвегія, Пакистан, Польща, Португалія, Румунія, Сейшели, Сербія, Словаччина, Словенія, Суринам, Туніс, Туреччина, Уругвай, Угорщина, Філіппіни, Фінляндія, Франція, Хорватія, Центральноафриканська Республіка, Чехія, Чилі, Швейцарія, Швеція, Шрі-Ланка (далі - Договірні Сторони).

Відповідно до пункту 15 Інструкції клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з відповідача (боржника), який проживає в Україні, оформлюється позивачем (стягувачем) або уповноваженою ним особою у письмовій формі та з урахуванням статті 394 Цивільного процесуального кодексу України і повинно містити: а) повне ім`я позивача, дату народження, громадянство, місце проживання (перебування) або місцезнаходження, місце роботи, а також ім`я й адресу законного представника позивача, а у відповідних випадках - повне ім`я і дату народження особи, на утримання якої стягуються аліменти; б) повне ім`я відповідача, дату народження, громадянство та, наскільки це відомо позивачеві, його адреси протягом останніх п`яти років, і рід занять, його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; в) мотиви подання клопотання, а також будь-яку іншу інформацію, зокрема про фінансовий та сімейний стан позивача й відповідача.

До клопотання додаються такі документи: а) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається заява; б) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); в) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; г) документ, що визначає, у якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); ґ) документ, що посвідчує повноваження представника позивача (якщо заява подається представником); д) фотокартка позивача та, по можливості, фотокартка відповідача; е) довіреність на уповноваження Міністерства юстиції України представляти інтереси стягувача у справі про стягнення аліментів.

Разом із клопотанням надсилається засвідчений переклад усіх матеріалів на українську мову.

У поданому клопотанні зазначено адресу боржника ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 21.04.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.03.2006 по 04.11.2017.

Таким чином, з отриманої судом інформації не вбачається, що місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_4 зареєстроване в Дарницькому районі м. Києва. Також матеріали клопотання не містять відомостей про знаходження на території Дарницького району міста Києва належного боржнику майна.

Крім того, до клопотання не додано офіційний документ про те, що рішення про примусове виконання якого направлено клопотання, набуло чинності, такі відомості не зазначені в самому рішенні. Також до клопотання не додано відомостей про те, що на території Держави Ізраїль рішення не виконувалося, не додано документ, що визначає, у якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

Відповідно до частини четвертої статті 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього особі, яка його подала.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання та примусове виконання на території України рішення Суду у сімейних справах, м. Тель-Авів-Яфо за № 2195-11-29 від 21.01.2021 підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 462 - 466 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 поданого в інтересах ОСОБА_2 про визнання та примусове виконання на території України рішення Суду у сімейних справах, м. Тель-Авів-Яфо за № 2195-11-29 від 21.01.2021 - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Ю.С.Мицик