Справа № 583/2490/23
21 липня 2023 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Ільченко В.М.
за участю секретаря Верби Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області (Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 11) про визначення місця проживання малолітньої дитини,
09.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року по 30 липня 2019 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем фактичного проживання сім`ї була РФ, але періодично вони проживали в м. Охтирка Сумської області, де позивачка народилася, де проживає її мати та вся рідня. Як до розірвання шлюбу, так і після його розірвання всі діти завжди проживали з нею. Починаючи з грудня 2022 року вона разом з дітьми постійно проживає в АДРЕСА_1 , в будинку, який належить її матері. Позивачка опікується дітьми, займається їх вихованням та матеріально їх забезпечує. Всі діти у квітні 2023 року отримали довідки про реєстрацію їх громадянами України. Донька ОСОБА_6 , яка досягла 16-річного віку, самостійно прийняла рішення проживати разом з нею, однак місце її проживання є незареєстрованим. У проведенні реєстрації місця проживання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 їй було відмовлено, так як на це потрібна згода батька дітей, місцезнаходження якого їй невідоме, к і невідома його позиція щодо проживання дітей з нею в Україні. Відповідач останні 8 місяців не бачиться з дітьми, не спілкується з ними в телефонному режимі. Відповідач не виявляв проявів самостійного виховання дітей, навіть в період спільного проживання. Тому просить визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з нею, їх матір`ю, ОСОБА_1 за місцем її проживання.
Ухвалою суду від 17.07.2023 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволенні заявлених вимог, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування, який надано до суду.
Враховуючи відсутність учасників, судовий розгляд здійснюється без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.
Частинами 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 30.07.2019 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 9). Мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с. 6-8).
Відповідно до довідок про реєстрацію особи громадянином України від 18.04.2023 №5912-000018665/104, №5912-000018665/105, №5912-000018665/103 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка РФ, Орловської області, м. Орел, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець РФ, Московська область, м. Люберці, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець РФ, Московська область, м. Люберці, на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» набули громадянства України (а.с. 13-15).
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 21.03.2023 №2023/002386587 ОСОБА_1 з 21.03.2023 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 08.05.2023 №2023/003540770, №2023/003540859, №2023/003540987 відомості про реєстрацію місця проживання на території Охтирської територіальної громади ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні (а.с. 10-12).
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
У ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Частиною 3 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників.
Пунктами 16. 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, передбачено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.
Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.
Згідно з п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Органом опіки та піклування Охтирської міської ради наданий висновок від 07.07.2023 №01-12/1516, згідно якого орган опіки та піклування вважає, що визначення місця проживання дітей разом з матір`ю - ОСОБА_1 , є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с. 43-44).
З огляду на викладене, з метою захисту інтересів малолітніх дітей та подальшого забезпечення належних умов їх виховання та всебічного розвитку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 7, 19, 141, 160, 161, 171 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) в прибуток держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко