Справа № 317/2186/22
Провадження № 2/317/169/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі секретаря судового засідання Вакуленко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, який обґрунтований наступним.

15 жовтня 1994 року сторони уклали шлюб, в якому перебували до його розірвання рішенням суду від 15 березня 2022 року. За час шлюбу сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Під час перебування у шлюбі сім`єю було набуте майно житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок був побудований подружжям спільно, але зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 .

Оскільки вказане нерухоме майно було набуте під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, позивач і подала даний позов.

Ухвалою від 04 жовтня 2022 року судом відкрите загальне позовне провадження у даній справі.

21 грудня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Дійсно, в період часу з 15 жовтня 1994 року по 15 березня 2022 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду.

Відповідач не згоден з твердженням позивача щодо того, що спірний будинок був побудований на спільні кошти, адже земельну ділянку, на якій побудовано будинок, було надано йому Біленьківською сільською радою за клопотанням БВК-99, в якій він працював. Будинок він будував за зароблені та позичені ним кошти, в той час як його дружина ОСОБА_1 ніде не працювала. Надав копії розписок про взяття ним у борг 270 000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовної заяви та просив суд відмовити в її задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши подані докази, дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1994 року по 15 березня 2022 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 та копією рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10.02.2022 по справі № 317/3233/21.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , витягом ОП ЗМ БТІ від 21.05.2004 та технічним паспортом на будинок підтверджено факт реєстрації права власності на спірний будинок за відповідачем ОСОБА_2 . Право зареєстровано 21 травня 2004 року на підставі рішення Біленьківської сільської ради від 16 квітня 2004 року, тобто в період шлюбу.

Судом оглянуті клопотання адміністрації БВК-99 ДДУ ПВП в Запорізькій області до Більньківської сільської ради, про виділення співробітнику департаменту ОСОБА_2 земельної ділянки та відповідне рішення органу місцевого самоврядування від 04 травня 2000 року, яким таку ділянку надано відповідачу для будівництва і обслуговування будинку.

Судом також оглянуто розписки ОСОБА_2 від 20.08.2002 та 05.05.2003, яка дана ним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що відповідач взяв у борг грошові кошти на загальну суму 270 000 гривень.

Оцінюючи досліджені докази в контексті норм законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними ст. 63 Сімейного Кодексу України.

Аналогічні за своїм змістом норми містить і Цивільний Кодекс України.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, відповідач ОСОБА_2 набув права власності на спірний будинок під час перебування його у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 . Таким чином, вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя в силу закону. При цьому той факт, що земельну ділянку для будівництва цього будинку було видано особисто ОСОБА_2 за місцем його роботи, не спростовує наведених висновків, адже в цей час від перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, право якої на володіння спільним майном в тому разі, коли вона сама не мала доходу з поважних причин (ведення домашнього господарства, догляд за дитиною тощо) встановлене ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України.

З показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що наприкінці 1990-х років у подружжя ОСОБА_7 народилась дитина. Цей факт сторонами в судовому засіданні не заперечувався. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 на початку 2000-х років не мала доходу через те, що доглядала за дитиною та вела домашнє господарство.

Це ж стосується й доводів відповідача щодо будівництва будинку за взяті ним в борг гроші.

Таким чином, оскільки позовні вимоги в даній справі належним чином обґрунтовані та підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволений.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 26 квітня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності задовольнити.

Визнати житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , спільним майном подружжя та поділити їх по частині кожному з подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін