Справа № 188/209/23
Провадження № 2/188/335/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/209/23

позивач : ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач: Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування зазначив, спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Оціночна вартість спірного житлового будинку складає 143922,51 грн.

Спірний житловий будинок належить на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.02.2023 р., право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Земельна ділянка за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку не приватизована.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер спадкодавець, ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець заповіту не складав, разом зі спадкодавцем на дату смерті були зареєстровані наступні спадкоємці першої черги: його дружина та син, ОСОБА_1 .

Дружина спадкодавця, ОСОБА_4 до нотаріуса з питань спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 не зверталася, свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку не отримувала. Вказана обставина підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.01.2023 р., по спадковій справі №4/2023, з якого вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 вперше зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.03.2022 р.

Позивач вступив в управління та володіння спірним спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , оскільки з 17.07.1990 року зареєстрований та по даний час проживає у спірному житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Постановою від 20.01.2023 р. приватного нотаріуса Смолової А.О., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно.

Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно .

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд позову у його відсутність, просить позов задовольнити, судові витрати не стягувати з відповідача.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до наданих документів ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповіт не складав.

На момент смерті ОСОБА_3 в домоволодінні були зареєстровані спадкодавці першої черги, ОСОБА_4 та позивач.

Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння, Витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується план будинку та експлікація його приміщень.

Відповідно до довідок старости Димтрівського старостинського округу, довідки КП ПМБТІ, померлий ОСОБА_3 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 05.07.1989 року і належним користувачем земельних ділянок закріплених за цим цього домоволодінням.

Постановою приватного нотаріуса від 20.01.2023 року, про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до наданих документів ОСОБА_4 в інтересах позивача 10.10.2002 року склала заповіт на користь позивача та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від №19 від 16.01.2023 року підтверджується, що позивач отримав у спадщину за заповітом земельну ділянку.

Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості підтверджується вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) підтверджуються встановлені судом обставини.

Відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і спадкових справ, спірне майно обмеженнями не обтяжене, інші спадкоємці за законом відсутні.

Вивченими судом доказами, матеріалами спадкових справ підтверджується право позивача на спадкування за законом нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, позивач спадщину прийняв.

Відповідно до вивчених доказів, позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька та єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4 .

Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом у вигляді житлового будинку.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріусом позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на даний житловий будинок, крім того, померла ОСОБА_4 та позивач прийнявши спадщину законом, свідоцтво про право власності на спадкування за законом кожен на свою частину майна не отримали.

Після смерті ОСОБА_4 позивач отримав свідоцтво про право власності на спадкування за заповітом на частину майна померлої, є належним спадкоємцем, тож має право на спадкування за законом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже в сукупності всі вищенаведені належні, допустимі, письмові докази підтверджують належність житлового будинку із господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . померлому у ОСОБА_3 , та що після його смерті належним чином успадковано позивачем та ОСОБА_4 , що дає в свою чергу право позивачу на визнання за ним права власності на таке майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Відповідно до Правового висновку викладеному у Постанові КЦС ВС від 03.06.2020 у справі № 160/224/18, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ним на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач просить залишити їх за ним і не стягувати судові витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1241, 1268, 1270, 1272-1274 ЦК України , ст.ст. 4, 10, 12, 141, 258, 264- 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ., з господарськими будівлями та спорудами відповідно технічного паспорту від 12.10.2021 року та Витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 станом на 26.10.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна