П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року місто Київ

справа № 755/12090/21

провадження№22-ц/824/4775/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ТОВ «Євро-Реконструкція»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 25 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Арапіної Н.Є. в приміщення Дніпровського районного суду м.Києва,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати неправомірними дії ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо нарахування їй плати за послугу з централізованого опалення за жовтень та листопад (20 днів) 2020 року, а також за березень-квітень 2021 року із застосуванням особливостей нарахування (визначення) плати за послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037; не проведення перерахунку нарахованої вартості наданих їй послуг з централізованого опалення за жовтень та листопад (20 днів) 2020 року, а також за березень - квітень 2021 року за показниками будинкового приладу обліку. Зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» перерахувати вартість наданих послуг з централізованого опалення за жовтень та листопад (20 днів) 2020 року, та за березень - квітень 2021 року за показниками будинкового приладу обліку теплової енергії.

Позов обґрунтовано тим, що в рахунку за централізоване опалення за жовтень 2020 року постачальник послуги ТОВ «Євро-Реконструкція» вказало, що її вартість визначено на підставі постанови КМУ від 30 жовтня 2015 року № 1037. В рахунку за листопад 2020 року вартістю цієї послуги визначено постачальником частково із застосуванням Постанови № 1037 (за 20 днів), а частково за показником будинкового лічильника. Вартість цієї послуги за березень та квітень 2021 року також визначено не за показниками будинкового лічильника.

Постановою № 1037 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, доповнено особливостями визначення розміру щомісячної плати за послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії.

Водночас в рахунках ТОВ «Євро-Реконструкція» за централізоване опалення за періоди, які передували жовтню та листопаду 2020 року, а також за період грудня-лютого 2021 року, вартість послуги визначена на підставі показань засобу обліку теплової енергії. Вказане свідчить, що багатоквартирний будинок, в якому проживає позивач, обладнано засобом обліку теплової енергії. Вказане підтверджується і сплатою позивачем внесків на обслуговування засобу обліку теплової енергії згідно з наданими ТОВ «Євро-Реконструкція» рахунками. Таким чином, вважає позивач, відповідач не має підстав застосовувати Постанову № 1037 для нарахування вартості вказаної послуги.

Позивач листом від 15 квітня 2021 року звернулася до ТОВ «Євро-Реконструкція» з вимогою повідомити підстави для нарахування плати за послуги з централізованого опалення за вказані місяці не за показниками засобу обліку теплової енергії, а на підставі Постанови № 1037. У разі відсутності таких підстав, позивач просила відповідача перерахувати вартість наданих послуг з опалення відповідно до показників приладу обліку теплової енергії.

Відповідь на своє звернення позивачка ОСОБА_1 не отримала.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 25 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Суд не дослідив змісту положень відповідного договору, на підставі якого має надаватись послуга з централізованого опалення. Суд при розгляді цієї справи не з`ясував, чи мала позивач як споживач, свободу у виборі контрагента надання відповідної послуги та чи відповідають умови договору її надання в частині нарахування дати за опалення без урахування показників приладу обліку, вимогам розумності і справедливості, за умови загальновідомої відсутності у споживача можливості обрати іншого постачальника послуги централізованого опалення.

Суд не дослідив питання існування можливості заміни приладу обліку та її проведення відповідачем у відповідності з принципами розумності і справедливості. Разом з тим, суд не дав оцінки наданим позивачем доказам, що нарахування плати за опалення за нормативами, а не за показниками приладу обліку, є вигідним саме для відповідача, оскільки в такому випадку вартість послуги з опалення за нормативами за більш теплий місяць березень є на 35% вищою, ніж її вартість за об`єктивними даними приладу обліку за більш холодний місяць - лютий.

Відповідач не надав доказів, що у період несправності приладу обліку теплової енергії ним фактично надавалась відповідна послуга, а суд не перевірив факту надання послуги у цей період, що відповідно є належною підставою для нарахування плати за послугу, або в іншому випадку - для перерахунку нарахованої плати.

Суд помилково розцінив зміст Постанови КМУ № 1037 від 30 жовтня 2015 року, як такої, яка встановлює норму споживання, оскільки даний акт взагалі не визначає таких норм.

Суд при розгляді справи не встановив акту законодавства, який встановлю норми споживання теплової енергії, відтак оцінка судом правомірності дій відповідача щодо фактично застосованих ним норм для нарахування плати за опалення є необґрунтованим і таким що не відповідає нормам чинного законодавства. Без належної оцінки суду залишилася і та обставина, що постанова № 1037 передбачає визначення розміру плати за послугу з централізованого опалення лише за розрахунковий період - календарний місяць, що виключає можливість застосування її положень для розрахунку вартості послуги за період менший ніж календарний місяць, як це фактично здійснив відповідач.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ТОВ «Євро-реконструкція» просив позовну апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник ТОВ «Євро-реконструкція» адвокат Кравченко О.П. проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про місце, день і час засідання суду булла повідомлена шляхом направлення судового повідомлення на електронну адресу, причини своєї неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у її відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційного скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які постачає відповідач за адресою: АДРЕСА_1 .

15 квітня 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок вартості послуг з централізованого опалення за жовтень та листопад 2020 року (20 днів) та за березень-квітень 2021 року відповідно до показників засобу обліку теплової енергії./

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у період з жовтня по листопад 2020 року та з березня по квітень 2021 року було виявлено несправність засобу обліку централізованого опалення, який встановлений у будинку АДРЕСА_2 , а тому нарахування відповідачем плати за спожите централізоване опалення мешканцям квартир, у яких відсутні індивідуальні засоби обліку теплової енергії, було здійснено по нормі споживання згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1037 від 30 жовтня 2015 року. Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для здійснення перерахунку нарахованих позивачу коштів за надання послуг з централізованого опалення за спірні періоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Питання надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» в частині запровадження перерахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря.

Відповідно до п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі; у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усунення, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до п.18 цих Правил..

Пунктом 20 цих Правил передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів(норм) споживання, тариф на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Пунктом 21 цих Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб.метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим ( у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року №1037).

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2016 року був складений акт постановки на комерційний облік приладів теплової енергії споживача у будинку АДРЕСА_2 , а саме теплообчислювача SKS3 заводський номер 19328, з датою повірки 24 серпня 2016 року (а.с.19).

22 вересня 2020 року був складений акт про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальний період 2020-2021 роки (теплообчислювача SKS3 заводський номер 19328) та надано свідоцтво про проведення повірки засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 26 серпня 2024 року (а.с.20).

31 жовтня 2020 року комісією в складі головного інженера ЖЕД-401 КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» та майстра ТОВ «Євро-Реконструкція» складений акт про виявлену несправність тепообчислювача SKS3 заводський номер 19328 у будинку АДРЕСА_2 (а.с.22).

З 28 листопада 2020 року до кінця лютого 2021 року позивачу нараховувалась плата за послуги з централізованого опалення, виходячи з показників лічильника

26 березня 2021 року був повторно складений акт про виявлену несправність тепло обчислювача SKS3 заводський номер 19328 у будинку АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції, встановивши, що саме у період з жовтня по листопад 2020 року (20 днів) та з березня по квітень 2021 року було виявлено несправність засобу обліку централізованого опалення, а саме теплообчислювача SKS3 заводський номер 19328, який встановлений у будинку АДРЕСА_2 , дійшов правильного висновку, що відповідачем з дотриманням вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зміни до якої внесено постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2015 року № 1037, плата за спожите централізоване опалення позивачу здійснювалось згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, підстави для зобов`язання ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснити перерахунок за надані послуги з централізованого опалення відсутні.

Виходячи з підстав та предмету заявленого позову, посилання позивача на відсутність у неї можливості обрати іншого постачальника послуги централізованого опалення не мають правового значення для предмета доказування у цій справі.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що відповідачем не надано доказів на підтвердження надання у спірний період послуги з централізованого опалення, не дослідив питання існування можливості заміни приладу обліку, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення. Виходячи зі змісту позовних вимог та апеляційної скарги слід дійти висновку, що позивач не заперечує надання послуг з централізованого опалення саме відповідачем, як і не заперечує факту отримання цих послуг у спірній період. Питання можливості або неможливості заміни приладу обліку не звільняє споживача, який отримує таку послугу, від сплати її вартості. А виходячи з того, що Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» , а також нормативно-правовими актами передбачена можливість нарахування вартості послуги з централізованого опалення, у певних визначених цими актами випадках, за нормативами (нормами) споживання, відсутні підстави вважати ії відповідача неправомірними.

Зважаючи на встановлені обставини, висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем позовних вимог є правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, висновки суду в оскаржуваній частині відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 25 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус