_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/947/76/23
УХВАЛА

/про відмову скасування заходів забезпечення позову/

04.07.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2016 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено частково шляхом накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , до розгляду справи по суті. Також, накладено арешт на 1/6 домоволодіння АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , до розгляду справи по суті.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 163776,54 грн., моральної шкоди в розмірі 2000 грн. та судових витрат в розмірі 3401,49 грн., в решті вимог відмовлено.

Вказане рішення суду в апеляційному порядку оскаржено не було, набрало законної сили та 15.06.2017 року позивач отримав виконавчі листи.

07.12.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.12.2017 року частково було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2016 року, шляхом зняття арешту з 1/6 домоволодіння АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 ).

26.06.2023 року до Київського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з заявою про скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 29.10.2010 року належить 1/3 частина вказаної квартири. Заявник зазначив, що при винесенні зазначеної ухвали сталася помилка, оскільки існує ідеальне співпадіння прізвища відповідача « ОСОБА_4 » з прізвищем, ім`ям та по-батькові заявника, тому він вимушений звернутись до суду з даною заявою про скасування заходів забезпечення позову. Заявник просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, вважає докази, які є в матеріалах справи достатніми для розгляду заяви по суті.

Суд, дослідивши матеріали даної справи та матеріали цивільної справи № 520/16759/15-ц, приходить до наступного.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, для скасування заходів забезпечення позову законом передбачено наявність вмотивованого клопотання учасника справи.

Судом встановлено, що заявником ОСОБА_1 було подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, а не вмотивоване клопотання, як передбачено законом, крім того, заявник ОСОБА_1 не є учасником справи.

У заяві про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 вказує на те, що він не є особою, яка бере участь у справі, у заявника не існує будь-яких правовідносин з позивачем ОСОБА_2 , однаквнаслідок ідеального співпадіння прізвища відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , з прізвищем, ім`ям та по-батькові заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , було помилково накладено арешт на нерухоме майно, зокрема 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , чим було порушено його права власності.

При цьому правовим обґрунтуванням заяви є посилання заявника на норми ч.4 ст.155 ЦПК України, якою передбачено скасування зустрічного забезпечення, та норми ч.2 ст.158 ЦПК України, однак у даному випадку дані правові норми не застосовується до спірних правовідносин щодо вимог про скасування заходів забезпечення позову.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст.ст. 317, 321 ЦК України власниковіналежать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном.

При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про звільнення/зняття арешту з майна та сплачується судовий збір як за заяву немайнового характеру.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, при цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто учасник /сторона/ у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про звільнення майна з під-арешту.

На позовні вимоги про зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 ЦК України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна. У разі пред`явлення позову про звільнення/зняття арешту з майна з пропущенням установленого законом строку на заявлення таких вимог, поважність причин пропущення позовної давності та наслідки цього необхідно вирішувати в установленому законом порядку (стаття 267 ЦК України).

Таким чином, суд роз`яснює, що у даному випадку заявник повинен звернутись до суду у позовному провадженні із позовом, який повинен відповідати вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2016 року, по цивільній справі № 520/16759/15-ц не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.153, 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заявиОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2016 року по цивільній справі № 520/16759/15-ц за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.07.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.