справа № 759/133/22
головуючий у суді І інстанції Коваль О.А.
провадження № 22-ц/824/3265/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувшиу порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року

у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року позивач Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 22 грн, заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 824 грн 58 коп., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 1 927 грн 93 коп., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 713 грн 02 коп., витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн та судовий збір 2 270 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п. 8 Правил та цього Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання.

На виконання вимог вказаного Закону КП «Київтеплоенерго» було опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» № 34 (5085) від 28 березня 2018 року. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем.

Квартира АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована ОСОБА_1 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Однак, своєчасно відповідач не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 вересня 2021 року складає 12 640 грн 95 коп.

Крім того, на підставі договору № 602-18 від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги КП «Київтеплоенерго» прийняв від ПАТ «Київенерго» право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 846 грн 58 коп.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року позов КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 1 927 грн 93 коп., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 713 грн 02 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішуючи спір в частині вимог про стягнення заборгованості з 01 травня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого станом на 01 вересня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 12 640 грн 95 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача за період до 01 травня 2018 року, суд першої інстанції виходив з відсутності належних та допустимих доказів як такої заборгованості, так і відповідних розрахунків із зазначенням дати її виникнення, а оскільки надані суду докази наявності заборгованості стосуються періоду з 2018 року, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, суд першої інстанції не надав належної оцінки доданому до позовної заяви укладеному між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» договору від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 щодо наявної заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 824 грн 58 коп. (додаток № 2) надання послуг відповідачу здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами та, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Суд першої інстанції, відкриваючи провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не врахував клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи акту прийняття-передачі ПАТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго» фізичного носія/ пристрою зберігання інформації на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТек» та ПК «Уніван-Термал»№ 23 від 11 жовтня 2018 року, детального розрахунку заборгованості до 31 травня 2018 року. Клопотання обґрунтоване необхідністю реалізувати право позивача на належний судовий захист, яке не можливо було реалізувати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Колегія апеляційного суду з огляду на заявлене клопотання приймає додані відповідачем до апеляційної скарги акт прийняття-передачі ПАТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго» фізичного носія/ пристрою зберігання інформації на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТек» та ПК «Уніван-Термал»№23 від 11 жовтня 2018 року, детальний розрахунок заборгованості до 31 травня 2018 року.

Оскільки послуги з централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року надавались в повному обсязі, позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати спожитих послуг.

Відповідач, у визначений ухвалою суду строк, не скористався процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року не оскаржується у частині стягнення заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 1 927 грн 93 коп., заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 713 грн 02 коп. судового збору у розмірі 2 270 грн, тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення у частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у сумі 22 грн, послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 824 грн 58 коп. та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

З 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, про що було повідомлено на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» та у газеті «Хрещатик» від 04 травня 2018 року № 48 (5099) про припинення дії пропозиції (публічної оферти) мешканцям житлових будинків міста Києва щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держави адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води.

КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» (кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктом 1.2 договору про відступлення права вимоги (цесії) перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цих договором, зазначається в додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.

Згідно з додатком № 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 846 грн 58 коп. за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована відповідач, під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Встановивши, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води призвело до виникнення заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року послуги у розмірі 1 927 грн 93 коп. та 10 713 грн 02 коп. відповідно, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги у цій частині.

Звертаючись до суду із позовом, КП «Київтеплоенерго» вказувало, що у відповідача наявна заборгованість, зокрема, за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 846 грн 58 коп.

Ухвалюючи рішення про відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача, яка виникла до 01 травня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження наявності такої заборгованості.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила № 630).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/ тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до пункту 8 Правил № 630 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з частиною другою статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями частини другої статті 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з пунктом 17 Правил № 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Пунктом 20 Правил № 630 встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 21 Правил № 630 визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630, у разі встановлення засобів обліку води у квартирі (будинку садибного типу) їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири (будинку садибного типу). Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами в межах соціальних нормативів, визначених законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підтвердження заборгованості за спожиті відповідачем до 01 травня 2018 рокупослуги з централізованого постачання гарячої води, КП «Київтеплоенерго» надало до суду першої інстанції копію договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», за умовами якого останнє прийняло право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язань з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води, та додаток № 2 до цього договору, згідно з яким відступлено право вимоги відносно відповідача за послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість у розмірі 4 846 грн 58 коп.

Вказаним договором підтверджується перехід права вимоги від одного кредитора до іншого, проте вказаний договір не звільняє від обов`язку кредитора доведення обставин наявності непогашеної заборгованості.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами сплату отриманих послуг або не доведе іншого розміру заборгованості.

Разом з цим, відповідач, будучи повідомленим про судовий розгляд у порядку, визначеному ЦПК України, ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду будь-яких документів у підтвердження оплати отриманих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення квартири та гарячого водопостачання не надав.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем надані суду документи, які підтверджують набуття права вимоги до відповідача на загальну суму 4 846 грн 58 коп., які не були спростовані відповідачем, а відтак суд першої інстанції не мав правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум, які визначені як заборгованість за надані послуги з централізованого постачання гарячої води за період до 01 травня 2018 року.

Щодо неврахування судом першої інстанції клопотання КП «Київтеплоенерго» про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 січня 2022 року у цій справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У позовній заяві КП «Київтеплоенерго» просило про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вказане клопотання судом першої інстанції розглянуто не було.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Тлумачення зазначених положень статті 279 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що за наявності клопотання однієї із сторін про розгляд справи, яка призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін суд першої інстанції зобов`язаний призначити розгляд такої справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відмовити в задоволенні зазначеного клопотання суд може виключно за сукупності умов, визначених у частині шостій статті 279 ЦПК України. Тобто однією з таких умов є те, що така відмова може стосуватись лише малозначних справ згідно закону (пункт 1 частини четвертої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагали проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За таких обставин розгляд справи судом першої інстанції без повідомлення (виклику) сторін відповідає нормам процесуального закону, не порушує прав позивача та не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн, оскільки позивачем не доведено, що такі витрати були вимушеними, а тому, не можуть розглядатися як збитки.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктами 1, 3 частини 1 статті 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в оскаржувальній частині скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо стягнення судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України, відповідно до частин 1,2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, апеляційна скарга задоволена частково, а судове рішення в оскаржуваній частині скасоване, то судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 943 грн 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Роз`яснити апелянту, що помилково сплачена у розмірі більшому ніж визначено ухвалою апеляційного суду від 12 серпня 2022 року сума судового збору 2 461 грн 20 коп. (3 405 грн - 943 грн 80 коп.), повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється з урахуванням Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року в частині відмови у стягненні 4 846 грн 58 коп. скасувати з ухваленням нового судового рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у сумі 22 грн, послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 824 грн 58 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 943 грн 80 коп.

В частині позовних вимог про стягнення витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн, - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська