Дата документу 21.06.2023Справа № 645/7142/21
Провадження № 2/554/3643/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

21 червня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова із позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 745 942 грн. 47 коп., а також судовий збір у розмірі 11 189 грн. 14 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.08.2019 між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 235430а9х, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Тоyota», д.н.з. НОМЕР_1 . 12.11.2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.р.н. НОМЕР_2 , допустив зіткнення із транспортним засобом «Тоyota», д.н.з. НОМЕР_1 , та «BMW», д.р.н. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Київського районного суду м.Харкова від 20.12.2019 року ( справа № 953/23541/19) та постанови Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача за ст. 124 КУпАП. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до страховика АТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 235430а9х. Згідно звіту № 1084 від 21.11.2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Тоyota», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 1 231 447 грн. 40 коп. Сума страхового відшкодування, яка була виплачена позивачем на користь потерпілого складає 809 828 грн. 47 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Hyundai», д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» (Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 118044609, то сума відшкодування за Полісом становить 100 000 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом відповідальності страховика за Полісом становить 745 942 грн. 47 коп. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання сплатити позивачу вказану суму страхового відшкодування. З цих підстав, звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.70).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10 січня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15 лютого 2023 року цивільну справу прийнято до провадження даного суду, відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.96).

У судове засідання представник позивача ПрАТ «СК «АРКС» Гусєв П. не з`явився, до суду надіслав клопотання, у якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.105).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.104, 110), про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 21.08.2019 року між АТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» за № 235430а9х строком дії з 23 серпня 2019 року до 22 серпня 2020 року, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Тоyota», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.23-30).

12.11.2019 року о 20.30 на перехресті вул. Чернишевської та вул.Каразіна у м.Харкові ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай Сантафе», д.р.н. НОМЕР_2 , на перехресті рівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Тойота» д.р.н. НОМЕР_1 , що рухався по головній дорозі, порушив п.16.11 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.р.н. НОМЕР_1 з подальшим зіткненням із автомобілем «БМВ» д.р.н. НОМЕР_3 . Транспортні засоби механічно пошкоджені, спричинені збитки (а.см.19).

Згідно постанови Київського районного суду м.Харкова від 20.12.2019 року (справа № 953/23541/19) та постанови Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с.19-22).

ОСОБА_2 є власником забезпеченого транспортного засобу «Тоyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_4 , що слідує із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 21.08.2019 (а.с.9).

Страхувальник ОСОБА_2 в особі уповноваженої особи ОСОБА_3 звернулася до страховика із Заявою про подію та виплатою страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 12.11.2019 (а.с.6).

Відповідно до Звіту № 1084 по визначенню вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля від 21 листопада 2019 року, вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля «Тоyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_4 , 2019 р.в., пошкодженого внаслідок ДТП 12.11.2019 року складає 1 231 447 грн. 40 коп. із врахуванням ПДВ на замінювані складові частини (а.с.31-57).

Згідно Розрахунку суми страхового відшкодування (справа 1.003.19.0021044) та Страхового акту № ARX2526272 від 12.12.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 845 942 грн. 47 коп., сума відшкодування із врахуванням утриманої суми склала 809 828 грн. 47 коп. (а.с.59- 61).

Виплата страхового відшкодування підтверджується Платіжним дорученням № 623 564 від 16 грудня 2019 року на суму 809 828 грн. 47 коп. (а.с.62).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП 12.11.2019 року була застрахована ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», ліміт за шкоду майну 100 000 грн., франшиза 0 грн. (Поліс № ЕР 118044609), що слідує із даних МТСБУ (а.с.63).

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності за Полісом № ЕР 118044609 не відшкодованою залишилася сума збитків 745 942 грн. 47 коп. (845 942 грн. 47 коп. 100 000 грн.).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винна особа - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком - ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У зв`язку із заміною сторони кредитора в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що ліміт відповідальності за Полісом обов`язкового страхування власників наземного транспортного засобу № ЕР 118044609 становить 100 000 грн. та є недостатній для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані АТ «СК «АРКС» потерпілій, тому різниця між цими сумами становить 745 942 грн. 47 коп., має бути відшкодована ОСОБА_1 з метою повного відшкодування завданої шкоди.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 11 189 грн. 14 коп., сплачена ним при подачі позову до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» () завдані збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 745 942 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 189 грн. 14 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя Л.І. Савченко