_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 303/3540/22
Провадження № 6/947/100/23
УХВАЛА

25.05.2023

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С. розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Державна прикордонна служба, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон у справі №303/3540/22, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межу України, накладені ухвалами Ленінського районного суду м.Севастополя 11.11.2009р. у справах №2-2949/09, №2-2966/09 та 2-2950/09.

Незгода заявниці вмотивована тим, що на цей час невідомо, чи є взагалі виконавчі провадження у зазначених справах.

Вислухавши думку представника заявниці щодо закриття провадження у справі, суд приходить до наступного.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 05.07.2022 за № 36/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ (окрім кримінальних проваджень), зокрема: територіальну підсудність справ Ленінського районного суду м. Севастополя змінено, та визначено територіальну підсудність справ Київському районному суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до змісту частин 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_2 посилалася на вимоги ст. 441 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи Ленінський районний суд м. Севастополя 11 листопада 2009 року розглянув у трьох цивільних справах: №2-2949/09, №2-2950/09 і №2-2966/09 клопотання ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами в порядку приписів глави 3 «Провадження у справі до судового розгляду» ЦПК України від 18.03.2004 року №1618-IV та як результат постановив ухвали про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України та забороні виїзду за межі України громадянки України.

Тобто, з наведеного слідує, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та заборона виїзду за межі України щодо ОСОБА_2 , застосовано судом, як захід забезпечення позову, в порядку статей 151-153 ЦПК України (чинного на момент постановлення ухвал).

14 травня 2022 року заявниця мала намір виїхати за кордон, однак, при перетині державного кордону в пункті пропуску «Лужанка», начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_3 прийнято рішення про відмову їй в перетинанні державного кордону України. Рішення мотивоване тим, що обмеження накладені ухвалою Ленінського районного суду м.Севастополь від 11.11.2009 по цивільній справі №2-2949/09.

Слід зазначити, що зазначене рішення прикордонної служби не було предметом оскарження заявниці.

Згідно приписів частин 3, 4 статті 154 ЦПК України (в редакції на момент постановлення ухвали), заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Оскільки у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо справ №2-2949/09, №2-2950/09 і №2-2966/09 Ленінського районного суду м.Севастополя, то заявниці слід звернутися з заявою в порядку визначеному Розділом Х ЦПК України.

Отже, суд вважає, що на цей час без відновлення втраченого судового провадження відсутні підстави для задоволення заяви заявниці, а тому враховуючи викладене, керуючись ст.33 Конституції України, ст.441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Бескровний Я. В.