ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5639/23 Справа № 932/7557/22 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2016 року, від якого мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею.

Відповідач пішов із сім`ї 18.09.2022 року, вирішивши жити окремо, та зобов`язався виплачувати їм щомісячно 6000 грн. Він залишив їм борг за комунальні послуги більше нім на 6000 грн. а також залишок оформленого на неї кредиту в 13200 грн, також вони повинні доглядати за його улюбленими двома котами, на утримання яких фактично потрібно не менше 1000 грн в місяць і яких він відмовся забирати.

До того ж їй необхідно сплачувати за комунальні послуги, квартплату, інтернет, також вона намагається забезпечувати регулярне відвідування донькою спортивно-культурного клубу «Штурм».

В зв`язку з тим, що дитячі садки не працюють вона не може залишити дитину без нагляду, вона зареєстрована як безробітна в Дніпровському міському центрі зайнятості, починаючи з листопада 2022 року надання їй допомоги по безробіттю припинено, тому вона не може забезпечити як дитині так і собі належний рівень життя. Їй чоловік відмовився збільшити допомогу на дитину, тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Відповідач має можливість виділяти більше коштів на утримання своєї дитини, він працює управляючим магазину АТБ і має регулярний і стабільний заробіток орієнтовно в 26 000 грн на місяць.

В зв`язку з наведеним, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 14.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, збільшивши його з 1/4 до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволенні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у шлюбі з 14.05.2016 року, зареєстрованому у Жовтневому районному у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2016 року Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач пішов із сім`ї 18.09.2022 року, вони проживають окремо, їх донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю - позивачем у даній справі за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач щомісячно, за домовленістю з позивачкою, надає матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої доньки, перераховуючи грошові кошти на рахунок позивачки, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, зокрема у квітні 2023 року перераховано 7537,69 грн., в березні 5025,13 грн., в лютому 2023 року перераховано 7537,69 грн., в січні 2023 року 4522,61 грн. Вказане не заперечувалося позивачкою, яка вважала, що розмір перерахованих грошових коштів є замалим та таким, що не забезпечує нормальний рівень утримання дитини.

Посилаючись на наявність боргу за комунальні послуги близько на 6000 грн., залишок несплаченого кредиту в сумі 13200 грн., несення витрат на утримання двох котів в розмірі близько 1000,00 щомісячно, необхідність сплати комунальних послуг, квартплати, інтернету, відвідування дитиною спортивно-культурного клубу «Штурм», на те, що дитячі садки не працюють та необхідність нагляду за дитиною, на своє безробіття, позивач звернулася до суду із даним позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на посаді керуючого магазином і сума нарахованої йому заробітної плати за останні два місяця складає: лютий 2023 року 21722,40 грн., березень 2023 року 38378,00 грн.

Відповідач інших осіб на утриманні не має, за станом здоров`я не має перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

Позивачка не працює, вона зареєстрована як безробітна в Дніпровському міському центрі зайнятості, починаючи з листопада 2022 року надання їй допомоги по безробіттю припинено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, у визначеному судом розмірі, дитині, яка її потребує; позивачем не надано доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині у більшому розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження її вимог про необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: