Справа № 158/508/23
Провадження № 2/0158/182/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2023 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді - Костюкевича О.К.
секретаря - Хмілевської І.О.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представників відповідачів Величко Г.В., Багацького Є.Г., Ліщука О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Санаторій матері і дитини «Пролісок», Ківерцівський національний природний парк «Цуманська пуща», Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про відшкодування завданої майнової шкоди, -
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Комунального підприємства «Санаторій матері і дитини «Пролісок», Ківерцівський національний природний парк «Цуманська пуща», Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про відшкодування завданої майнової шкоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що з 13 по 20 серпня 2022 року вона з сім`єю перебувала на відпочинку у КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок», що у с. Грем`яче Ківерцівського району Волинської області. Територія санаторію обладнана місцем для стоянки транспортних засобів, за зберігання яких з відвідувачів стягується відповідна плата, де і зберігався належний їй автомобіль марки «Форд Ескейп» д.н.з. « НОМЕР_1 ». 14 серпня 2022 року близько 18 години внаслідок падіння дерева було пошкоджено її автомобіль, який знаходився настоянці санаторію. Вартість завданого збитку 124 439 грн. 73 коп. 20.12.2022 нею до КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» було надіслано досудову вимогу про відшкодування майнової шкоди. Однак листом її повідомили, що вимога є безпідставною, так як падіння дерева відбулось внаслідок стихійного лиха, з-за меж території санаторію, тому санаторій не відповідає за благоустрій сусідніх земельних ділянок. Вважає, що відповідачі несуть солідарну відповідальність за завдану їй матеріальну шкоду, оскільки автомобіль зберігався на стоянці санаторію на підставі оплатного договору, жодних поривів вітру та стихійного лиха в той час не було зафіксовано, суміжна земельна ділянка відноситься до Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща», користувачем якої є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (раніше ДП «Цуманське лісове госопдарство»).
Відповідачем Комунальним підприємством «Санаторій матері і дитини «Пролісок» було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки вся територія санаторію входить до Ківерцівського НПП «Цуманська пуща». Вони не заперечують, що 14.08.2022 мало місце падіння сухостою на стоянку санаторію, яким було пошкоджено автомобіль позивача. На території заповідного фонду заборонена будь-яка рубка дерев, в тому числі і санітарна. 14.08.2022 з 15:50 по 16:20 була гроза, тобто стихійне лихо. Дерево впало не з території автостоянки, а суміжної території. Послуга автопаркування, яку надає санаторій на платній основі, включає в себе виключно надання місця для стоянки авто, функцію відеоспостереження і охорону транспортного засобу від протиправних дій інших осіб (крадіжка, проникнення),і аж ніяк не впливу стихійного лиха. Тому будь-яка вина КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» у завданні матеріальної шкоди позивачу відсутня. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог в частині до КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» відмовити в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, відповідно до якого просять врахувати, що на момент падіння дерева стихійного лиха не було (що стверджується довідкою Волинського гідрометеоцентру), на підтвердження факту стихійного лиха відповідачем жодного доказу надано не було. Ще з 2020 року КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» було відомо про аварійні дерева, що межували з автомобільною стоянкою санаторію, про що вони самі стверджують у відзиві, однак продовжували використовувати вказану територію в якості автостоянки та брати плату за надані послуги.
Також відповідачем КНПП «Цуманська пуща» також було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають, що позивач помилково прийшов до висновку про те, що КНПП «Цуманська пуща» може мати відношення до спричинення та відшкодування шкоди майну позивача, так як вони є лише власниками земельної ділянки, а користувачем є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (раніше ДП «Цуманське лісове господарство») та КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок».
Представник позивача Ольховський М.В. подав відповідь на відзив, відповідно до якого просять врахувати, що КНПП «Цуманська пуща» є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділенні Казначейства і утримується за рахунок бюджетних коштів. Крім того, є спеціальною організацією, яка здійснює управління територією та об`єктами природньо заповідного фонду. Враховуючи, що до нього звертались землекористувачі КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» для вжиття заходів щодо ліквідації аварійних дерев, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, однак ними не було вжито жодних заходів щодо видалення сухостою.
Відповідачем Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» також було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог до них, так як станом на 14.08.2022, так і станом на сьогодні будь-яких відповідних рішень науково-технічної ради Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» щодо проведення реформування і оздоровлення лісів, інших видів рубок в межах 47 кварталу Горинського лісництва згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів не винесено, тому будь-якої вини у спричиненні матеріальної шкоди позивачу у них немає.
Представник позивача ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, відповідно до якого просять врахувати, що ДСГП «Ліси України» звертались землекористувачі КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» для вжиття заходів щодо ліквідації аварійних дерев, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, однак ними не було вжито жодних заходів щодо видалення сухостою.
Представник позивача Ольховський М.В. в судовому засіданні просив задоволити позовні вимоги, з підстав, наведених у позовній заяві.
Представники відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ліщук О.О. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, з підстав, наведених у відзивах на позовну заяву. Крім того, представник відповідача КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» Ліщук О.О. суду показав, що санаторій не надав послуги автостоянки, що передбачало б відповідальність власника автостоянки за збереження автомобіля, а лише паркування, тому відповідно паркування не передбачає зберігання транспортного засобу власником парковки, а лише дозволяє виділення місця для паркування, тобто не є договором зберігання по своїй суті.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Форд Ескейп» д.н.з. « НОМЕР_1 » відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10).
Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру від 13.08.2022 (а.с. 11). Друзь було оплачено послуги паркування у КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок».
Вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю позивача внаслідок падіння дерева, становить 124 439 грн.73 коп. (а.с. 12-33).
Відповідно до Волинського обласного центру з гідрометеорології за період з 06:00 14.08.2022 по 00:00 15.08.2022 на території с. Грем`яче Луцького району Волинської області (а.с. 43) сильних поривів вітру не було, однак в період з 15:50 по 16:20 відмічалася гроза.
Позивачем КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» надсилалась досудова вимога про відшкодування завданої матеріальної шкоди (а.с. 44). Однак було надано відповідь на вимогу, відповідно до якої вони не відповідають за благоустрій сусідніх земельних ділянок, власником яких не являється, однак вони неодноразово та наполегливо проявляли ініціативу в межах чинного законодавства для вжиття заходів безпеки відповідними державними підприємствами, органами та установами, що не є його обов`язком (а.с. 55-77), тому вони не можуть нести відповідальність за бездіяльність держави за те, у чому його держава законодавчо обмежила.
Так, частина перша статті 936 ЦК України визначає договір зберігання як договір, за яким одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Згідно з частиною першою статті 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі, зокрема, у випадку укладення договору між фізичною та юридичною особою.
Відповідно до частини першої статті 942 ЦК України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.
Загальне правило відшкодування збитків, завданих замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг, визначено у частині першій статті 906 ЦК України та частині першій статті 950 ЦК України: збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі. Ці норми конкретизують загальні правила цивільної відповідальності, яка передбачає наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (статті 22, статті 611 ЦК України).
Разом з тим для виконавця за договором послуг, який здійснює підприємницьку діяльність (частина перша статті 906 ЦК України), та для професійного зберігача (частина друга статті 950 ЦК України) законодавцем встановлена підвищена - безвинна відповідальність за порушення договору: професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. У цьому випадку звільнення виконавця від відповідальності допускається у чотирьох випадках: а) якщо втрата, пошкодження, недостача майна, переданого на зберігання, сталися внаслідок непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних за даних умов обставин; б) втрата, пошкодження, недостача майна, переданого на зберігання, сталися внаслідок властивостей речі (авто), про які зберігач не знав і неповинен був знати, приймаючи річ на зберігання; в) втрата, пошкодження, недостача майна, переданого на зберігання, сталися внаслідок умислу або г) грубої необмеженості поклажодавця.
Обов`язок доведення наявності перерахованих підстав для звільнення поклажодавця від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання покладається на зберігача.
Визначення професійного зберігача за договором зберігання як особи, яка здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (частина друга статті 936 ЦК України) та системне тлумачення норм укладеного сторонами договору зберігання вказує на те, що Комунальне підприємство «Санаторій матері і дитини «Пролісок» виступає у договірних відносинах із позивачем як професійний зберігач. Останнє належним чином зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності, здійснює функції зберігача тривалий період часу на основі відплатних договорів.
Відповідно до статті 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.
Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Вирішуючи спір, суд, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» не вжило всіх заходів щодо зберігання транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_2 , оскільки наявність листування із власниками суміжної ділянки, ділянки, на якій розташована автостоянка, не може свідчити про вжиття вичерпних заходів для уникнення можливих пошкоджень майна (транспортних засобів).
Водночас позивачем не наведено підстав для вини Ківерцівський національний природний парк «Цуманська пуща», Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в пошкодженні транспортного засобу, належного позивачу, не доведена.
Той факт, що дерево, яке впало на автомобіль позивача, росло на суміжній земельній ділянці, не свідчить про відсутність вини санаторію в заподіянні шкоди позивачу, оскільки саме КП « Санаторій матері і дитини «Пролісок» як власник автостоянки є гарантом схоронності транспортних засобів, прийнятих на зберігання, і має вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності транспортних засобів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Установивши відсутність обставин, за яких позивач як професійний зберігач звільняється від відповідальності за пошкодження прийнятого на зберігання автомобіля, суд дійшов висновку про покладання на відповідача обов`язку з відшкодування позивачу майнової шкоди.
Щодо посилання представника відповідача КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» Ліщука О.О. про те, що між позивачем та санаторієм не було укладено договору автостоянки, а лише паркування, що не передбачає відповідальності власника парковки за зберігання транспортного засобу, посилаючись на Правила паркування транспортних засобів, затверджені постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1342, та Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою КМУ від 22 січня 1996 р. N 115, то суд зазначає наступне:
Відповідно до п. 1 Правил паркування транспортних засобів, затверджені постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1342, вони регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів.
Враховуючи те, що стоянка у КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» облаштована на території підприємства, а не на вулиці чи дорозі, тому посилання представника відповідача на дані правила щодо даних правовідносин є помилковим і розцінює квитанцію до прибуткового касового ордера від 13.08.2022 як письмовий договір зберігання автотранспортного засобу в розумінні ст.ст. 936, 937 ЦК України.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1-3, 11, 13-16, 20, 22, 979-984, 988-991 ЦК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із Комунального підприємства «Санаторій матері і дитини «Пролісок» на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду в розмірі 124 439 (сто двадцять чотири тисячі чотириста тридцять дев`ять) грн. 73 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Ольховський Микола Вікторович, вул. Драгомижського, 7 офіс 308 м. Луцьк Волинської області.

Відповідач: Комунальне підприємство «Санаторій матері і дитини «Пролісок», с. Грем`яче Луцького району Волинської області, п/і 45235, .

Відповідач: Ківерцівський національний природний парк «Цуманська пуща», вул. Вишневецького, 3а м. Ківерці Луцького району Волинської області, п/і 45201, .

Відповідач: Філія «Ківерцівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», вул. Степана Бандери, 4 м. Ківерці Луцького району Волинської області, п/і 45201, .

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст рішення складений 01.06.2023