провадження № 2/336/795/2023
РІШЕННЯ

іменем України

31 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу № 336/7356/22 (номер провадження 2/336/795/2023) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визначення участі способів участі батька у вихованні та спілкуванні малолітньої дитини, -

за участі:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району - Шовкопляс М.В.,

встановив:

22 грудня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визначення участі способів участі батька у вихованні та спілкуванні малолітньої дитини. В позовній заяві позивач просить розглянути справу в порядку загального позовного провадження, визначити способи участі його, ОСОБА_1 , як батька у вихованні та спілкуванні доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вільного спілкування без обмежень, батька з донькою та встановлення систематичних зустрічей, проведення часу, виховання та відпочинку батька із донькою, у відповідності до визначеного судом графіку зустрічей; зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому, ОСОБА_1 , у спілкуванні та участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до визначеного судом графіку зустрічей; встановити ОСОБА_2 , наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - без присутності матері, щотижнево, кожну суботу або неділю ( в залежності від змін роботи батька) з 10-00 години до 18-00 години, з правом відвідування спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладів, гуртків, секцій, місць відпочинку, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я доньки та її бажання. При чому батько забирає та повертає доньку за місцем проживання дитини; - щорічно зимою з 02 січня по 10 січня та літом з 15 липня по 30 серпня спільний відпочинок батька разом із донькою, без присутності матері, в тому числі за межами міста Запоріжжя, за умови своєчасного (не пізніше ніж 14 календарних днів) письмового повідомлення матері за адресою її проживання, про наміри такого відпочинку із повідомленням про місце перебування дитини, із врахуванням бажання дитини, режиму її навчання та стану здоров`я, та стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові втрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 16 лютого 2013 року по 04 жовтня 2014 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка на даний час змінила своєї прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». Їх шлюб було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2014 року, яке набуло законної сили 04 жовтня 2014 року.

Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розлучення за їх спільною домовленістю залишилась проживати з відповідачкою. На даний час доньці ОСОБА_3 виповнилося дев`ять повних років.

Він матеріально підтримує доньку, сплачує аліменти на її утримання і жодної заборгованості по аліментах не допускав. Також, бачиться з дитиною за першої можливості, цікавиться її життям і успіхами в навчанні, вітає зі святами та днями народження, купує речі щоденного вжитку (одяг, взуття) та подарунки.

Він бажає приймати участь у вихованні своєї доньки, але через складнощі у спілкуванні з дитиною, вимушений був звернутись до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з проханням роз`яснити матері положення чинного сімейного законодавства, вберегти дитину від агресивної поведінки її чоловіка та встановити графік його побачень з дитиною.

Розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 17 вересня 2020 року № 337р. йому, як батьку визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 наступним чином: «1.1. Кожного тижня у неділю з 10.00 до 14.00, за попередньою домовленістю сторін, враховуючи стан здоров 'я малолітньої дитини».

Вказаний графік додержувався відповідачкою лише перші півроку, після чого вона одноособово скоротила кількість побачень з донькою приблизно до одного разу на місяць. У більш регулярних, щотижневих, побаченнях відповідачка стала відмовляти під надуманими приводами (наприклад, терміновий від`їзд до родичів, значна кількість шкільних домашніх завдань, які донька не встигає зробити, «раптова» нежить у дитини та інше).

У липні 2021 року він подарував доньці новий смартфон (мобільний термінал) Nokia 3.4. для того, щоб мати можливість спілкуватись з дитиною і бачити у тому числі по відеозв`язку. Однак, Відповідачка жорстко контролює їх доньку під час телефонних дзвінків, через що остання почувається скуто, відповідає на питання односкладно і намагається швидко завершувати бесіди. Всі без виключення побачення з донькою відбуваються у присутності відповідачки, яка хоч і супроводжує їх на відстані 3-4 м, постійно слухає всі розмови та інколи навіть втручається у їх спілкування і намагається відповідати на запитання доньці замість неї. Відповідачка проти того, щоб він відхилявся від звичних прогулянок навколо їх дому, у зв`язку з чим він не може звозити доньку до кінотеатру, зоопарку, дитячих закладів з іграми та розвагами, навіть до своєї матері (бабусі). Через це їх побачення з донькою рідко тривають більше ніж півгодини, особливо у холодну пору року.

Крім того, ставлення та виховання матері призводить до того, що донька досі повноцінно не розуміє, що він її батько та називає його по імені, а його намагання роз`яснити доньці різницю між тим, що він є її батьком, а теперішній чоловік Відповідачки - вітчимом призвело до спалаху відкритої агресії з боку останнього, через що він вимушений був подати письмову скаргу до органу опіки та піклування.

Він вважає, що на даний час вік, розвиток та стан здоров`я доньки дозволяють їх побачення наодинці, без присутності матері, із можливістю відвідання дитячих закладів в різних районах міста, а також відпочинок за місцем його проживання, оскільки він має у приватній власності двокімнатну квартиру, де створені добрі умови для перебування і розвитку дитини.

Він працює у ТОВ «Оптимусагро Трейд» на посаді слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики за змінним графіком роботи (одна доба через три) і має пристойну заробітну плату, добре характеризуєся за місцем проживання і роботи. Отже, у нього є бажання і можливість бачитися зі своєю донькою частіше і приймати більш повноцінну участь у її вихованні і розвитку.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною він, як батько, що проживає окремо від дитини, просить враховувати передусім інтереси дитини, які полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Позивач надав клопотання про доручення письмових доказів, яке надсилалось іншим учасникам справи.

Відповідач надала відзив на позовну заяву з доказами, що підтверджують її позицію.

Відповідач, позовні вимоги ОСОБА_1 , визнає частково, просить встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 : - щотижнево кожну неділю з 10:00 години до 14:00 години в присутності матері (якщо так забажає дитина) з урахуванням режиму дня та навчання, стану здоров`я доньки та її бажання та в період воєнного стану лише на території Шевченківського району м. Запоріжжя; - щорічно зимою з 02 до 07 січня та влітку з 10 до 31 липня з врахуванням бажання дитини спільний відпочинок батька разом із донькою, в тому числі за межами міста Запоріжжя за умовами своєчасного письмового повідомлення матері про наміри відпочинку та про місце перебування дитини. В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу у спілкуванні та участі у вихованні доньки у відповідності до визначеного судом графіку зустрічей відмовити.

Вона не заперечує проти налагодження контакту доньки з батьком, разом з тим, ввважаю, що таке спілкування має відповідати інтересам дитини, а не шкодити її морально-психологічному стану та здоров`ю. Донька частіше за все не бажає спілкуватися з батьком наодинці, почуває себе скуто та некомфортно і завжди просить її бути присутньою на їх зустрічах. При цьому вона не має впливу на її ставлення до батька та не намагається на це вплинути.

Вона зазначає, що їх доньці ледь виповнився рік, коли їх шлюб з позивачем був розірваний. Донька не пам`ятає позивача як батька, разом з тим, в силу свого віку донька розуміє хто є хто, і знає, що позивач є її біологічним батьком, а її чоловік ОСОБА_9 вітчимом. Спілкуванню ОСОБА_3 з батьком вона ніколи не перешкоджала. Коли доньці було близько чотирьох років позивач на два роки від`їжджав до Польщі на заробітки та з донькою не спілкувався взагалі. І в цей час вона не заперечувала та навіть сприяла тому, щоб дитина спілкувалась хоча б з бабусею (матір`ю позивача).

Оскільки позивач не спілкувався з донькою на протязі приблизно двох років, дитина відвикла зовсім від батька і не бажає йти на контакт. Вважає, що це відбувається, бо ОСОБА_3 не відчуває в батькові щирої, емоційно відкритої поведінки стосовно неї. Між батьком та дитиною існують психоемоційні перешкоди у спілкуванні, які виникли з врахуванням віку дитини через те, що дитина тривалий час знаходиться в близькому контакті з матір`ю, це поступово віддалило її від батька.

Позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність перешкод з боку матері на спілкування батька із дитиною.

Більш того, вона вважає, що напружені відносини дитини та батька та відсутність у дитини щирого бажання спілкуватися з ним та налагодити контакт можливо було виправити за її участі, як матері, але позивач на протязі дев`яти років поспіль не спілкується зі нею щодо доньки.

Донька не завжди має бажання гуляти, бо має плани побачитись і з подружками через те, що в її графіку навчання тільки один вихідний. Крім того, останнім часом буває таке, коли тривога або обстріли донька вночі не спить і на протязі дня почувається погано, а не видумує хворобу як здається позивачу. Також, звертає увагу суду, що наразі в країні йде війна, і дитина розуміє, що при сигналі тривоги треба ховатись в укриття. Тому вона відмовляється гуляти з батьком далеко від дому і говорить про це батьку. Однак, позивач в цьому бачить її маніпуляції.

Посилання позивача на те, що вона зверталась до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон саме з метою вивозу доньки до російської федерації є вимислом позивача та намаганням виставити її у поганому світлі. Дані дії вона вчиняла виключно для того, щоб забезпечити безпеку дитини в умовах війни, будучи не обізнаною про те, що у військовий час дозвіл другого з батьків не вимагається. Та обставина, що її чоловік народився на території СРСР не свідчить про те, що були спроби вивезти доньку до держави-агресора. Вказані обставини не впливають на предмет спору.

Обставини щодо психоемоційного стану дитини підтверджуються висновком психолога-психоаналітика Запорізької обласної громадської організації «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» щодо психологічного дослідження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., вих. №110 від 19.08.2020. Психолог зазначив, що індивідуальний (емоційно-вольовий, психічний, інтелектуальний) розвиток ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає віковій нормі для дітей даного віку. Дівчинка здатна самостійно, послідовно і усвідомлено описувати події, обставини (факти), які відбуваються в її житті, висловлювати власну думку (оцінку) щодо дій, подій, обставин (фактів), а також, щодо людей, з якими вони пов`язані.

ОСОБА_3 емоційно позитивно ставиться до матері ОСОБА_2 , вітчима ОСОБА_9 та біологічного батька ОСОБА_1 . Більш тісний емоційний зв`язок виявлено з матір`ю, що є природним в процесі формування дівчинки, з мамою формується спільність соціальних ролей і відбувається становлення гендерної ідентичності.

На теперішній час між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її біологічним батьком - ОСОБА_1 не існує тісного психологічного контакту. Це може бути обумовлено з одного боку рідкими зустрічами біологічного батька з дитиною, з іншого боку відсутністю інтересу до потреб та бажання дитини, одноманітністю форм спілкування, беземоційністю в міжособистому спілкуванні.

Аналізуючи поведінку дитини в процесі спілкування з біологічним батьком, психолог припускає, що дівчинка почуває себе некомфортно, спілкуючись з батьком наодинці. Враховуючи вік дитини, її психологічні властивості та інші психоемоційні фактори, залишати за місцем проживання батька на даному етапі вважається недоцільним.

ОСОБА_3 рекомендовано подальша робота з психологом для формування впевненості в собі, зняттю напруги, та оволодінні способам релаксації та саморегуляції.

Біологічному батькові дитини ОСОБА_1 рекомендовано відвідання програм (курсів, тренінгів) з відповідального батьківства.

Подібне психологічне дослідження проведене і станом на теперішній час в 2023 році. Відповідно до висновка психолога-психоаналітика Запорізької обласної громадської організації «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» щодо психологічного дослідження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., вих. №03 від 23.01.2023, щодо біологічного батька ОСОБА_1 , на теперішній час у дитини існують побоювання щодо бажання батька забрати дитину до себе, що спричиняє тривожність та невпевненість дитини, формує відчуття безпорадності. Більш тісний емоційний зв`язок виявлено з матір`ю, що є природним в процесі формування дівчинки, з мамою формується спільність соціальних ролей і відбувається становлення тендерної ідентичності, саме матір сприймається дитиною як об`єкт, який захищає під час складних та тривожних ситуації під час війни.

Дитина не почуває себе комфортно спілкуючись з батьком наодинці. У ОСОБА_3 сформований образ батька, як людини, яка не цікавиться проблемами дитини та ускладнює життя родини. Бажання батька забрати невідомо куди дитину викликає у ОСОБА_3 тривогу, а можливо розлучення з матір`ю - панічний страх.

На теперішній час між донькою та її біологічним батьком не існує тісного психологічного контакту. Це може бути обумовлено з одного боку рідкими зустрічами біологічного батька з дитиною, з іншого боку відсутністю інтересу до потреб та бажання дитини, одноманітністю форм спілкування, беземоційністю в особистому спілкуванні. В той час, враховуючи погіршення психоемоційного стану дитини в порівнянні з результатами попереднього психологічного дослідження від 19.08.2020 викликане введенням військового стану в Україні, рекомендовано ОСОБА_3 переміщення із зони близької до бойових дій у більш безпечне та спокійне місце. ОСОБА_3 рекомендовано робота з психологом по психостабілізації, формуванню впевненості в собі, зняття напруги та володінні способом релаксації та саморегуляції.

Доцільним порядком участі у вихованні та спілкуванні батька з урахуванням найкращих інтересів дитини буде такий, що відповідатиме актуальному графіку дитини, не порушує її право на освіту, розвиток, відпочинок дозвілля. Спілкування повинно відбуватись виключно за бажанням дитини без примушування та тиску та після налагодження міжособистісної взаємодії батька з дитиною.

З метою захисту прав дитини, які мають бути забезпечені з урахуванням найкращих її інтересів, рекомендується уникати сутуацій, які можуть посилити невротичні реакції ОСОБА_3 та забезпечити дитині подальше спостереження у психолога.

Відповідач зазначає, що з самого початку позивач не виконував рішення органів опіки та піклування, а приходив коли йому зручно. Разом з тим, на теперішній час дитина додатково займається у Мовній Академії і має уроки англійської мови тричі на тиждень. Одне з занять припадає на суботу з 10 до 11 години, але в цей день треба ще робити домашнє завдання.

Що стосується відпочинку, відповідач зазначає, що навчальний процес триває до 30 червня. Позивач має відпустку 24 календарних дні, тому буде справедливим та доцільним, якщо літний відпочинок батько і донька проведуть разом три тижні у липні (з 10 до 31 липня). Бо у серпні дитину треба готувати до школи і вона також має право відпочити з дитиною разом. Взимку канікули також не завжди випадають до 10 січня, тому для дитини буде найкраще відпочивати у батька з 02 по 07 січня за її згодою і бажанням.

Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надав акт обстеження умов проживання позивача та заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надав акт обстеження умов проживання дитини, висновок щодо вирішення спору.

Інших заяв чи клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Позивач та відповідач зазначили, що ними подані всі наявні у них докази. Встановлювати строк для подання відповіді на відзив та заперечень їм не потрібно, оскільки такі заяви вони подавати не будуть.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2023 року закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено порядок дослідження доказів: заслухати вступне слово учасників справи, заслухати думку дитини та дослідити письмові докази у даній справі.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач не заперечує проти налагодження контакту доньки з батьком, разом з тим, ввважає, що таке спілкування має відповідати інтересам дитини, а не шкодити її морально-психологічному стану та здоров`ю. Донька частіше за все не бажає спілкуватися з батьком наодинці, почуває себе скуто та некомфортно і завжди просить її бути присутньою на їх зустрічах. При цьому вона не має впливу на її ставлення до батька та не намагається на це вплинути. При ухваленні рішення відповідач просить врахувати як найкращі інтереси дитини, висновки психолога щодо морально-психологічного стану та здоров`я дитини, висновок органу опіки та піклування, а також наданий нею відзив на позовну заяву.

Представник органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району зазначив, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахування наданого ними висновку.

Прдставник органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши вступне слово учасників справи, заслухавши думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16 лютого 2013 року, перебував у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2014 року та набрало законної сили 04 жовтня 2014 року, що сторонами не оспорюється.

Від цього шлюбу сторони мають дитину-доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після припинення шлюбних відносин сторін, за спільною домовленістю батьків, залишилася проживати разом з матір`ю - відповідачем ОСОБА_2 .

З ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , алімеенти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 лютого 2014 року до повноліття дитини, про що свідчить виконавчий лист.

ОСОБА_1 офіційно працевлаштований та отримує дохід, що підтверджується відповідними довідками.

В липні позивач звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з проханням роз`яснити матері положення чинного сімейного законодавства, вберегти дитину від агресивної поведінки будь-якої дорослої людини, навіть якщо йдеться про її чоловіка та встановити графік його побачень з дитиною.

Розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 17 вересня 2020 року № 337р. ОСОБА_1 визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: 1.1. Кожного тижня у неділю з 10.00 до 14.00, за попередньою домовленістю сторін, враховуючи стан здоров 'я малолітньої дитини. Контроль за виконанням розпорядження покладено на заступника голови районної адміністрації Лимарчук З.М.

Відповідно до висновку психолога-психоаналітика Запорізької обласної громадської організації «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» щодо психологічного дослідження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., вих. №110 від 19.08.2020, психолог зазначив, що індивідуальний (емоційно-вольовий, психічний, інтелектуальний) розвиток ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає віковій нормі для дітей даного віку. Дівчинка здатна самостійно, послідовно і усвідомлено описувати події, обставини (факти), які відбуваються в її житті, висловлювати власну думку (оцінку) щодо дій, подій, обставин (фактів), а також, щодо людей, з якими вони пов`язані.

ОСОБА_3 емоційно позитивно ставиться до матері ОСОБА_2 , вітчима ОСОБА_9 та біологічного батька ОСОБА_1 . Більш тісний емоційний зв`язок виявлено з матір`ю, що є природним в процесі формування дівчинки, з мамою формується спільність соціальних ролей і відбувається становлення гендерної ідентичності.

На теперішній час між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її біологічним батьком - ОСОБА_1 не існує тісного психологічного контакту. Це може бути обумовлено з одного боку рідкими зустрічами біологічного батька з дитиною, з іншого боку відсутністю інтересу до потреб та бажання дитини, одноманітністю форм спілкування, беземоційністю в міжособистому спілкуванні.

Аналізуючи поведінку дитини в процесі спілкування з біологічним батьком, психолог припускає, що дівчинка почуває себе некомфортно, спілкуючись з батьком наодинці. Враховуючи вік дитини, її психологічні властивості та інші психоемоційні фактори, залишати за місцем проживання батька на даному етапі вважається недоцільним.

ОСОБА_3 рекомендовано подальша робота з психологом для формування впевненості в собі, зняттю напруги, та оволодінні способам релаксації та саморегуляції.

Біологічному батькові дитини ОСОБА_1 рекомендовано відвідання програм (курсів, тренінгів) з відповідального батьківства.

Подібне психологічне дослідження проведене і в 2023 році.

Відповідно до висновка психолога-психоаналітика Запорізької обласної громадської організації «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» щодо психологічного дослідження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., вих. №03 від 23.01.2023р., психолог зазначив, що індивідуальний (емоційно-вольовий, психічний, інтелектуальний) розвиток ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає віковій нормі для дітей даного віку. Дівчинка здатна самостійно, послідовно і усвідомлено описувати події, обставини (факти), які відбуваються в її житті, висловлювати власну думку (оцінку) щодо дій, подій, обставин (фактів), а також, щодо людей, з якими вони пов`язані.

ОСОБА_3 емоційно позитивно ставиться до матері ОСОБА_2 , вітчима ОСОБА_9 . Щодо біологічного батька ОСОБА_1 , на теперішній час у дитини існують побоювання щодо бажання батька забрати дитину до себе, що спричиняє тривожність та невпевненість дитини, формує відчуття безпорадності. Більш тісний емоційний зв`язок виявлено з матір`ю, що є природним в процесі формування дівчинки, з мамою формується спільність соціальних ролей і відбувається становлення тендерної ідентичності, саме матір сприймається дитиною як об`єкт, який захищає її під час складних та тривожних ситуації під час війни.

Дитина не почуває себе комфортно спілкуючись з батьком наодинці. У ОСОБА_3 сформований образ батька, як людини, яка не цікавиться проблемами дитини та ускладнює життя родини. Бажання батька забрати невідомо куди дитину викликає у ОСОБА_3 тривогу, а можливе розлучення з матір`ю - панічний страх.

ОСОБА_3 самостійно висловила бажання у подальшому проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

На теперішній час між донькою та її біологічним батьком не існує тісного психологічного контакту. Це може бути обумовлено з одного боку рідкими зустрічами біологічного батька з дитиною, з іншого боку відсутністю інтересу до потреб та бажання дитини, одноманітністю форм спілкування, беземоційністю в особистому спілкуванні. В той час, враховуючи погіршення психоемоційного стану дитини в порівнянні з результатами попереднього психологічного дослідження від 19.08.2020 р., викликане введенням військового стану в Україні, рекомендовано ОСОБА_3 переміщення із зони близької до бойових дій у більш безпечне та спокійне місце. ОСОБА_3 рекомендовано робота з психологом по психостабілізації, формуванню впевненості в собі, зняття напруги та володінні способом релаксації та саморегуляції.

Доцільним порядком участі у вихованні та спілкуванні батька з урахуванням забезпечення найкращих інтересів дитини буде такий, що відповідатиме актуальному графіку дитини, не порушує її право на освіту, розвиток, відпочинок дозвілля. Спілкування повинно відбуватись виключно за бажанням дитини без примушування та тиску та після налагодження міжособистісної взаємодії батька з дитиною.

З метою захисту прав дитини, які мають бути забезпечені з урахуванням найкращих її інтересів, рекомендується уникати сутуацій, які можуть посилити невротичні реакції ОСОБА_3 та забезпечити дитині подальше спостереження у психолога.

Запорізька обласна громадська організація «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» пропонувала у разі необхідності проведення психологічних консультацій з питань усвідомленого батьківства, що означає усвідомленість у всіх видах взаємодії з дитиною. Фахівці оргіназації допоможуть батькам у встановлені глибокого зв`язку з дитиною й розвиток її особистості.

Між сторонами виник спір з приводу зустрічей позивача з дитиною, його участі в вихованні доньки.

Відповідно до акту обстеження умов проживання позивача наданого наданого начальником відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 умови проживання задовільні. Всі комунікації підключені та працюють. Є необхідні меблі та побутова техніка. В квартирі прибрано, зроблено ремонт. Для виховання та розвитку дитини є все необхідне. Окрема кімната, компьютерний стіл, шафа, полиця для речей. Батько бажає спілкуватися та бачитися з дитиною.

В результаті перевірки умов проживання батька, ОСОБА_1 , було з`ясовано, що у помешканні є всі необхідні умови для розвитку, виховання та проживання дитини ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання відповідача наданого наданого начальником відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 умови проживання добрі. Вся необхідна техніка і меблі в наявності. Всі комунікації підключені та працюють. Для дитини створена окрема кімната, є ліжко, шафа з одягом, необхідні меблі для навчання, іграшки. Стосунки в сім`ї добрі, конфліктів не має. Спеціалістам відділу дитина повідомила, що має бажання бачитися з батьком тільки коли сама має на те час та бажання.

29 березня 2023 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району затвердив висновок щодо розв`язання спору між сторонами у справі, з якого слідує, що відповідно до листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було запрошено та заслухано на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулася 23.03.2023 року. Батьки надали згоду на спілкування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з членами комісії. Дитина повідомила, що батько не знає і не розуміє її бажань, не зручно себе почувається коли ОСОБА_1 її обіймає і цілує при зустрічах. ОСОБА_3 зазначила, що боїться батька і їй дуже прикро, що матір з батьком взагалі не спілкуються.

При затвердженні вказаного рішення досліджувались і письмові документи.

Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 23.03.2023 протокол№7, керуючисьст. 19, ст. 141, п. 1 ст. 151, ст. 159 Сімейного кодексу України, вважаєть за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - Кожного тижня у неділю з 10.00 до 14.00, за попереднюю домовленістю сторін, враховуючи стан здоров`я малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

У судовому засіданні заслухано думку дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.171 ЦПК України, судом, матері та представника органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, було заслухано думку малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо спілкування з батьком, яка пояснила, що вона проживає разом з мамою та вітчимом, з якими має добрі стосунки. З батьком ОСОБА_1 вона спілкується по телефону та іноді коли він приходить вони прогулюються. Батько її поздоровляє зі святами. Дитина повідомила, що батько не знає і не розуміє її бажань, не зручно себе почувається коли ОСОБА_1 її обіймає і цілує при зустрічах. ОСОБА_3 зазначила, що боїться батька і їй дуже прикро, що матір з батьком взагалі не спілкуються. Вона має бажання спілкуватися з батьком, але коли саме цього захоче. Не хоче їхати з батьком на відпочинок на все літо, оскільки має певні побоювання.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 3 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація) проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (даліЄСПЛ), практика якого відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч.4 ст. 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.

У п. 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.)

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

За змістом ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дочки, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 регулярно сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки; цікавиться її життям та здоров`ям; задовільно характеризується за місцем проживання; не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та у психоневрологічній лікарні, та як батько дитини, має законне гарантоване право на безперешкодне особисте спілкування зі своєю донькою та зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Як вставнолено в судовому засіданні, позивач деякий час не спілкувався з дитиною, оскільки був на заробітках за межами України.

Розпорядженням голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 17 вересня 2020 року № 337р. ОСОБА_1 визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: 1.1. Кожного тижня у неділю з 10.00 до 14.00, за попередньою домовленістю сторін, враховуючи стан здоров 'я малолітньої дитини. Контроль за виконанням розпорядження покладено на заступника голови районної адміністрації Лимарчук З.М.

Позивач вказує, що відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, проте позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність перешкод з боку матері на спілкування батька із дитиною.

До Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з приводу невиконання їх розпорядження він не звертася, та інших доказів до матеріалів справи він не надав.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в пред`явленому обсязі.

Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її біологічним батьком - ОСОБА_1 не існує тісного психологічного контакту. Як зазначив психолог, це може бути обумовлено з одного боку рідкими зустрічами біологічного батька з дитиною, з іншого боку відсутністю інтересу до потреб та бажання дитини, одноманітністю форм спілкування, беземоційністю в міжособистому спілкуванні. Аналізуючи поведінку дитини в процесі спілкування з біологічним батьком, психолог припускає, що дівчинка почуває себе некомфортно, спілкуючись з батьком наодинці. У ОСОБА_3 сформований образ батька, як людини, яка не цікавиться проблемами дитини та ускладнює життя родини. Бажання батька забрати невідомо куди дитину викликає у ОСОБА_3 тривогу, а можливе розлучення з матір`ю - панічний страх. Психолог вважав доцільним порядком участі у вихованні та спілкуванні батька з урахуванням забезпечення найкращих інтересів дитини буде такий, що відповідатиме актуальному графіку дитини, не порушує її право на освіту, розвиток, відпочинок дозвілля. Спілкування повинно відбуватись виключно за бажанням дитини без примушування та тиску та після налагодження міжособистісної взаємодії батька з дитиною, що підтверджується відповідними висновками психолога наявними в матеріалах справи.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Аналогічний висновок висловлено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 липня 2021 року, справа № 758/5545/18 (провадження № 61-466св20).

29 березня 2023 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району затвердив висновок щодо розв`язання спору між сторонами у справі, з якого слідує, що заслухавши батьків, поспілкувавшись з дитиною, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 23.03.2023 протокол№7, керуючись ст. 19, ст. 141, п. 1 ст. 151, ст. 159 Сімейного кодексу України, вважають за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - Кожного тижня у неділю з 10.00 до 14.00, за попереднюю домовленістю сторін, враховуючи стан здоров`я малолітньої дитини.

Встановлюючи порядок побачень батька з дочкою, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та нормах чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, а також висновок психологічного обстеження дитини, проведений психологом, суд дійшов висновку про можливість визначення порядку (запропонованого органом опіки та піклування) періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам.

Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правих норм, суд приходить до висновку про те, що підстави для усунення батька від спілкування з дитиною відсутні, а тому, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку.

Суд вважає, що спілкування батька та малолітньої доньки буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її повному і гармонійному розвитку як особистості, задоволенню життєво важливих потреб дитини. Дитина має рости в атмосфері любові і розуміння, під опікою і відповідальністю обох батьків, незважаючи на те, що хтось з них проживає окремо від дитини. Між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт.

Крім того, безпосередня участь позивача у вихованні доньки, налагодження міжособистісної взаємодії батька з дитиною, забезпечить реалізацію батьківських прав та виконання батьківських обов`язків позивача, та буде відповідати інтересам дитини.

Відповідачка як мати, з якою дитина проживає постійно, повинна не перешкоджати спілкуванню позивача з донькою, а прийняти усіх заходів для того, щоб сприяти налагодженню їх особистого спілкування, підтримувати у дитини нормальний психологічний стан і не допускати формування у дитини негативного ставлення до батька.

Суд вирішив, що найкращім інтересам малолітньої ОСОБА_1 буде визначення такого порядку спілкування із батьком, за якого буде дотримана рівновага, яка дозволить дитині підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. Враховуючи висновки психолога, органу опіки та піклування, з урахуванням найкращих інтересів дитини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 та встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 : - кожного тижня у неділю з 10.00 години до 14.00 години, за попереднюю домовленістю сторін, враховуючи стан здоров`я малолітньої дитини; з можливістю спільного відвідування спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладів, гуртків, секцій, місць відпочинку, поза місцем проживання ОСОБА_3 ; - щорічно зимою з 02 до 07 січня та влітку з 10 до 31 липня, з врахуванням стану здоров`я малолітньої дитини та її бажання, спільний відпочинок батька разом із донькою, в тому числі за межами міста Запоріжжя за умовами своєчасного письмового повідомлення матері (не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до початку такого відпочинку) про наміри відпочинку та про місце перебування дитини (конкретно визначене місце, адресу, термін відпочинку).

Встановлюючи вказаний спосіб участі батька у вихованні дитини, суд керується виключно інтересами дитини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити. При цьому, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд вважає необхідним зауважити, що позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням її віку, стану здоров`я, зміни ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними.

Щодо судових витрат

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі вказаної позовної заяви немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 641/1355/18.

Враховуючи те, що позовні вимоги немайного характеру, заявлені ОСОБА_1 задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7, 141, 151, 153, 155, 157-159 СК України, ст.ст. 2, 4, 7, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визначення участі способів участі батька у вихованні та спілкуванні малолітньої дитини, - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 та встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 :

- кожного тижня у неділю з 10.00 години до 14.00 години, за попереднюю домовленістю сторін, враховуючи стан здоров`я малолітньої дитини; з можливістю спільного відвідування спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладів, гуртків, секцій, місць відпочинку, поза місцем проживання ОСОБА_3 ;

- щорічно зимою з 02 до 07 січня та влітку з 10 до 31 липня, з врахуванням стану здоров`я малолітньої дитини та її бажання, спільний відпочинок батька разом із донькою, в тому числі за межами міста Запоріжжя за умовами своєчасного письмового повідомлення матері (не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до початку такого відпочинку) про наміри відпочинку та про місце перебування дитини (конкретно визначене місце, адресу, термін відпочинку).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, , місцезнаходження: 69068, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 34,

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, , місцезнаходження: 69096, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Бородінська, буд. 1-А.

Дата складання повного судового рішення 31 травня 2023 року.

Суддя: