Провадження № 2-др/161/84/23
У Х В А Л А

27 червня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк № 161/17751/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про компенсацію судових витрат. Просить вирішити питання про розподіл судових витрат у цивільній справі № № 161/17751/22 та зобов`язати ОСОБА_1 компенсувати витрати, понесені відповідачем по оплаті витрат на надання професійної правничої допомоги, в сумі 3 200 гривень з підстав, викладених в заяві.

Дослідивши письмові матеріали заяви та справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України уразі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Судом при розгляді заяви встановлено, що ухвалою суду від 13 червня 2023 року заяву адвоката Міщук Ірини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду задоволено повністю. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Також встановлено, і це вбачається із змісту заяви ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат, що заявник в обґрунтування вищевказаної заяви взагалі не посилається на необґрунтовані дії позивача.

Право на звернення до суду в установленому ЦПК України порядку гарантується, і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені. Зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У свою чергу, стягнення з позивача компенсації цих витрат у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Чинний ЦПК України не містить норм, які встановлювали б критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Однак, під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

При цьому, залишення позову без розгляду є практичною реалізацією позивачем принципу диспозитивності цивільного судочинства, адже саме учаснику справи належить право розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд звертає особливу увагу, що відповідачем взагалі не доведено наявність необґрунтованих дій з боку позивача, зокрема: що позивач діяв недобросовісно, пред`явивши позов; що позивач систематично протидіяв правильному вирішенню спору; що недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; що такі дії позивача були умисні тощо.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.

Керуючись ч. 5 ст. 142 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його заяви про компенсацію судових витрат.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.В. Ковтуненко