Справа №:755/9360/22
Провадження №: 2/755/1609/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом про призначення судової технічної експертизи документів в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним.

09.05.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом про призначення судової технічної експертизи документів, питання на вирішення якої свідчать про те, що сторона спору має на меті встановлення давності виготовлення договору позики від 26.04.2013 року та розписки про отримання грошових коштів від 25.07.2018 року.

Вимоги клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 жодного разу не бачила ні договору, ні розписки, їй не відомі обставини укладання договору, а її колишній чоловік ОСОБА_5 не брав жодних позик для купівлі квартири, оскільки подружжю вистачало власних грошей та коштів родини. За договором купівлі-продажу від 21.07.2018 року ОСОБА_4 викупила у свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 частину квартири в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Представник вказує, що матеріали справи також не містять договору застави від 01.06.2013 року у забезпечення виконання боргових зобов`язань, на наявність якого посилався ОСОБА_3 у доданому до його позову листі-вимозі від 08.08.2022 року. При цьому, механізм звернення стягнення на заставлене майно ОСОБА_3 використаний не був. Протягом 2013-2022 років ОСОБА_3 не заявляв жодних претензій до ОСОБА_4 , не надсилав жодних копій договорів, претензій тощо, які б могли свідчити про наявність будь-яких правовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . За таких обставин у ОСОБА_4 виникли об`єктивні підстави вважати, що вказані вище документи не були створені та підписані у той день (місяць, рік), що на них вказаний. Поряд із цим, момент укладання договору є істотною умовою правочину. Представник вказує, що для прийняття рішення про визнання договору позики недійсним має бути з`ясовано дійсні дати виготовлення договору позики від 26.04.2013 року та розписки про отримання грошових коштів від 25.07.2018 року. Ураховуючи, що ОСОБА_4 не було нічого відомо про наявність будь-яких договірних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , і вона не була стороною цих відносин, у неї є підстави вважати, що договір позики від 26.04.2013 року та розписка про отримання грошових коштів від 25.07.2018 року не існували під час укладення угод щодо нерухомого майна - квартири, ні у 2013, ні у 2018 роках. У випадку встановлення цього факту, усі твердження ОСОБА_3 щодо наявності правочину та інших обставин будуть спростовані. Представник вказує, що ОСОБА_4 не має можливості встановити факт давності документів без участі осіб зі спеціальними знаннями, а також зібрати і подати суду докази, якими сторона не володіє, та має сумніви щодо їх походження, а тому звертається для суду із відповідним клопотанням про витребування оригіналів документів. Суд має вживати заходів для всебічного й повного встановлення обставин справи, що не суперечать принципу змагальності, оскільки останній відображається у змісті процесуальних прав та обов`язків сторін, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності. Заходом, який дає можливість ретельно розглянути спірні питання є призначення експертизи, оскільки висновок експерта, тобто особи, яка володіє спеціальними знаннями, дає можливість суду беззаперечно встановити факти, які мають істотне значення для вирішення цієї справи: підтвердити пояснення та докази однієї сторони, та відповідно спростувати іншої.

24.05.2023 року до суду надійшли письмові заперечення представника ОСОБА_3 щодо клопотання про призначення у справі судової експертизи, у яких представник просить відмовити у задоволенні відповідного клопотання посилаючись на те, що обґрунтування клопотання виходить за межі судового розгляду, не стосується предмету доказування та не містить достатніх підстав аби ставити під сумнів достовірність поданих ОСОБА_3 доказів. Предметом доказування за первісним позовом є умови договору позики, факти та обставини порушення або неналежного виконання договірних зобов`язань за договором позики з боку позичальника та особи, до якої ці зобов`язання перейшли. Тому, обставини укладання цього договору, мотиви, якими керувались сторони перед його укладанням та дійсні причини, що спонукали їх вчинити такий правочин - все це виходить за межі первісного позову та не стосується його предмету доказування. За зустрічним позовом підставою визнання договору позики недійсним є ч. 3 ст. 215 ЦК України та ст. 65 СК України, отже предметом доказування за зустрічним позовом є обставини надання або ненадання одним з подружжя згоди на укладення правочину, чи є така згода або її відсутність достатньою підставою для визнання правочину недійсним, а також яким чином та в чиїх інтересах кошти були використані. Посилання у зустрічному позові на укладення удаваного правочину та правочину укладеного внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, могли б за певних обставин створити підстави для призначення технічної експертизи щодо перевірки достовірності документів, однак у зустрічному позові вказано, що сторона позивача робить лише припущення, що у даній справі можуть бути ознаки укладення договорів, передбачених ст.ст. 235, 232 ЦК України. Обставини внесення до офіційних документів завідомо недостовірних відомостей утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, однак ОСОБА_4 не зверталась до правоохоронних органів із повідомленням стосовно підроблення зазначених у клопотання про призначення експертизи документів. Обставини, які згідно заявленого клопотання має вирішити експерт, не стосуються предмета доказування у справі та не можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, тому навіть якщо припустити, що договір позики був підписаний сторонами в інший час, ніж коли цей договір було фактично укладено, то це жодним чином не створює підстав для визнання такого договору недійсним. Твердження ОСОБА_4 про те, що їй нічого не було відомо з приводу позики, обставин її отримання, використання та часткового повернення, є лише голослівними та нічим не підтвердженими заявами, які суперечать фактичним обставинам справи, попередньому обговоренню даного питання сторонами, у тому числі шляхом письмового листування сторін перед зверненням до суду.

В підготовчому засіданні представниця ОСОБА_4 підтримала вимоги свого клопотання про призначення судової експертизи з підстав викладених у ньому, просить клопотання задовольнити і додатково пояснила суду, що докази на яких ґрунтується первісний позов слід перевірити на їх достовірність, оскільки сторона ОСОБА_4 має сумніви щодо укладення договору позики. Виходить, що 9,5 років від часу дати договору позики про нього нічого не було відомо і лише тепер цей договір з`явився. ОСОБА_5 до суду не з`являється, нічого не повідомляє, нічого не підтверджує і не заперечує, а у ОСОБА_4 є питання щодо дати складання документів. На питання суду представник повідомила, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був розірваний у березні 2018 року.

Представник ОСОБА_3 в підготовчому засіданні заперечує проти задоволення клопотання про призначення судової експертизи з підстав викладених у письмових запереченнях, просить відмовити у задоволенні клопотання і додатково пояснив суду, що відповідна експертиза має проводитись в межах кримінального провадження, натомість на розгляді суду перебуває цивільний спір. Крім того, проведення такої експертизи не входить до предмету доказування, а ні за первісним позовом, а ні за зустрічним позовом. ОСОБА_4 готова сплатити вартість експертизи, оплачує послуги адвоката, але не має бажання сплатити борг. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей, тож навіть якщо фактично договір був складений у інший час, то це не свідчить про його неукладеність, нікчемність чи недійсність. На питання суду представник повідомив, що оригінал договору позики, і оригінал розписки про отримання грошових коштів знаходяться у позивача за первісним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 оригінал розписки про часткове повернення грошових коштів за договором позики на час розгляду судової справи.

Третя особа за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явився, про час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши клопотання представника ОСОБА_4 про призначення судової технічної експертизи документів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що відповідне клопотання підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Першочергово суд звертає увагу на посилання представника ОСОБА_3 щодо обґрунтування зустрічного позову положеннями конкретних норм матеріального цивільного та сімейного законодавства і зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) дійшла висновку, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, визначальним при розгляді цивільного спору є не норми законодавства на які посилаються сторони, а встановлені судом обставини і факти, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи, що в свою чергу і складає предмет доказування, та саме суд в кінцевому рішенні надає правову кваліфікацію встановленим обставинам/фактам і не обмежений посиланнями сторін на норми закону, які на їх думку підлягають застосуванню.

Узагальнюючи підстави первісного позову вбачається, що обставинами звернення до суду є укладення 26.04.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договору позики на суму 13900,00 доларів США з цільовим призначенням для купівлі квартири, яка була придбана позичальником та ОСОБА_4 наступного ж дня 27.04.2013 року. Поряд із цим, під час укладення договору позики ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , який був розірваний в березні 2018 року, а 21.07.2018 року ОСОБА_4 придбала належну ОСОБА_5 частину квартири. Згідно розписки від 25.07.2018 року, тобто після розірвання шлюбу, ОСОБА_5 повернув 7000,00 доларів США позикодавцю, а стосовно іншої частини позики позичальник пред`явив вимоги до ОСОБА_4 посилаючись зокрема на те, що позика надавалась для придбання квартири, яка є власністю ОСОБА_4 , а правочин здійснювався її чоловіком в інтересах сім`ї.

Зустрічний позов обґрунтовується, зокрема, тими обставинами, що ОСОБА_4 ставить під сумнів укладення договору позики загалом та у дату 26.04.2013 року і повернення ОСОБА_5 частини позики згідно розписки від 25.07.2018 року, яка не містить підтвердження отримання цієї розписки боржником і вчинення цього правочину з повернення частини коштів ОСОБА_4 ставить під сумнів. Вважає, що кошти за договором позики навіть якщо вони були надані не використовувались в інтересах сім`ї та відповідно не вважає себе зобов`язаною особою перед ОСОБА_3 . Також сторона позивача за зустрічним позовом вказує на те, що договір позики можливо був укладений за зловмисною домовленістю між сторонами або може містити ознаки удаваності, адже у колишнього подружжя склались погані відносини, тому правочин міг бути вчинений за для того аби створити колишній дружині проблемну ситуацію, домовившись зі своїм давним знайомим ОСОБА_3 .

Отже, спірні правовідносини полягають як у площині цивільного законодавства щодо правовідносин позики, так і в площині сімейного законодавства зокрема щодо спільності майна і боргів подружжя.

За змістом ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

За змістом ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Сукупність обставин, що зазначені у ст. 103 ЦПК України в даному випадку наявна, оскільки: для з`ясування давності виготовлення договору позики та розписки про повернення частити коштів необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, і суд такими знаннями не володіє; без наявності таких знань встановити чи спростувати посилання сторони позивача за зустрічним позовом про невідповідність указаних в правочинах дат дійсним датам виготовлення документів неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Запропоновані представником ОСОБА_4 питання, які слід поставити на вирішення експертизи, відповідають предмету доказування у справі щодо зустрічного позову, тому суд із ним погоджується, при цьому питання, що ставляться на вирішення експертизи, мають буди дещо уточнені судом для їх вірного розуміння експертами.

Вирішуючи питання про визначення експертної установи, якій слід доручити проведення експертизи суд враховує, що представником ОСОБА_4 запропоновано доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, представник ОСОБА_3 заперечень щодо визначення експертної установи не висловлював, а ОСОБА_5 будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явився. З урахуванням викладеного суд визначає експертну установу для проведення судової експертизи - Київський науково-дослідний інститут судових експертиз.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Тож, задовольняючи клопотання представника ОСОБА_4 про призначення у справі судової експертизи, суд також враховує необхідність дотримання принципу змагальності сторін та надання учасникам справи можливості надавати суду докази і обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не погоджується із позицією представника ОСОБА_3 про те, що призначення відповідної експертизи не стосується предмету доказування у справі, адже дійсний час складання документів, може мати вплив на питання використання коштів для купівлі квартири, сумісності або несумісності боргових зобов`язань та визначення їх дійсного розміру.

Відповідно до положень ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 5) призначення судом експертизи.

Частиною 3 ст. 210 ЦПК України визначено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Із вказаного слідує, що зупинення провадження у справі в зв`язку із призначенням судової експертизи можливе лише на стадії підготовчого провадження і ураховуючи, що проведення експертизи потребує значного часу та справа перебуває на стадії підготовчого провадження, суд приходить до висновку про можливість зупинення провадження у справі до отримання висновку експерта за призначеною судом судовою технічною експертизою документів.

Крім того, для забезпечення проведення призначеної у справі експертизи від ОСОБА_3 слід витребувати оригінали договору позики від 26.04.2013 року та розписки від 25.07.2018 року, ураховуючи, що як зазначив представник ОСОБА_3 в підготовчому засіданні, вказані документи в оригіналах дійсно знаходяться у ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 102, 103, 104, 210, 252, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом про призначення судової технічної експертизи документів в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним - задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи відповідає дата укладання зазначена у договорі позики від 26.04.2013 року, вчиненому між ОСОБА_3 , як позикодавцем, та ОСОБА_5 , як позичальником, фактичній даті його виготовлення та підписання цього договору сторонами?

- якщо зазначена у договорі позики від 26.04.2013 року дата його укладання не відповідає фактичній даті виготовлення цього документу і його підписання сторонами, то коли орієнтовно цей договір був виготовлений (нанесений друкований текст на папір та здійснені рукописні підписи сторонами договору)? Якою є відносна давність створення договору позики від 26.04.2013 року?

- чи відповідає дата зазначена у розписці про повернення грошових коштів від 25.07.2018 року фактичній даті виготовлення цього документу?

- якщо дата зазначена у розписці про повернення грошових коштів від 25.07.2018 року не відповідає фактичній даті виготовлення цього документу, то коли орієнтовно цей документ був виготовлений (нанесений рукописний текст на папір)? Якою є відносна давність виготовлення розписки про повернення грошових коштів від 25.07.2018 року?

Проведення судової експертизи доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Попередити експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Для забезпечення проведення призначеної у справі судової експертизи витребувати від позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 :

- оригінал договору позики від 26.04.2013 року, укладений між ОСОБА_3 , як позикодавцем, та ОСОБА_5 , як позичальником;

- оригінал розписки від 25.07.2018 року складеної ОСОБА_3 про повернення йому ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 7000,00 доларів США.

Витребувані матеріали мають бути надані суду протягом 15 днів від дня оголошення ухвали суду про призначення у справі судової експертизи.

В розпорядження експертної установи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надати матеріали цивільної справи №755/9360/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним, разом із витребуваними судом оригіналами документів.

Провадження по справі зупинити до отримання висновку судової технічної експертизи документів.

Оплату за проведення судової технічної експертизи документів покласти на відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 30.05.2023 року.

Суддя -