Справа № 182/7236/15-ц
Провадження № 4-с/0182/3/2023
У Х В А Л А

Іменем України

15.05.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича, -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2021 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича.

Скарга обгрунтована тим, що 28 квітня 2021 року, поштовим відправленням за № 001, на його адресу надійшов лист за № 01-29/1134 від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В., до якого було додано постанову від 26 квітня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 652666646 за заявою представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (надалі - ПАТ АБ «Укргазбанк») Дарчук Д.В., на підставі виконавчого листа № 182/7236/15-ц, що виданий суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шестаковою З.С.

Заявник вважає, що виконавче провадження відкрито з порушенням вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що була чинною станом на момент набрання законної сили судового рішення.

Так, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року, у цивільній справі № 182/7236/15-ц (провадження № 2/0182/1374/2016), набрало чинності 03 травня 2017 року, а виконавчий лист за № 2/0182/1374/16 виданий 06 жовтня 2016 року, тобто до набрання судового рішення законної сили.

Крім цього, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було розглянуто заяву представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про виправлення описок у судовому рішенні від 31 серпня 2016 року у цивільній справі № 182/7236/15-ц за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і виконавчих листах від 06 жовтня 2016 року за № 2/0182/1374/16, виданих Нікопольським місьрайонним судом Дніпропетровської області.

Зокрема, виправлено помилку у виконавчому листі № 2/0182/1374/16, який було видано Нікопольським місьрайонним судом 06 жовтня 2016 року у справі № 182/7236/15-ц за позовом ПАТ АТ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Проте, як вбачається з наданих документів виконавчого провадження ВП № 65266646, представником банку Дарчук Д.В. подано приватному виконавцю до виконання виконавчий лист від 06 жовтня 2016 року за № 182/7236/15-ц, який не містить посилання на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року про виправлення описок, а тому не має юридичної сили.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд:

-визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. щодо відкриття 26 квітня 2021 року виконавчого провадження № 65266646 відносно нього як боржника, на підставі виконавчого листа № 182/736/15-ц, виданого Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. вчинити дії щодо повернення виконавчого листа від 06 жовтня 2016 року за № 182/7236/15-ц ПАТ АБ «Укргазбанк» без виконання. 30 червня 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника ПАТ «Укргазбанк» надійшов відзив на скаргу, у відповідності до якого зазначено наступне.

30 червня 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника ПАТ "Укргазбанк" надійшов відзив на скаргу, у відповідності до якого зазначено наступне.

Так, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 136/12/6 від 25 квітня 2008 року станом на 10 вересня 2015 року в сумі 12 697,80 доларів США (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто сім доларів США 80 центів) та 24 514,07 грн. (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна грн. 07 коп.), в тому числі, заборгованість по кредиту строкова 11 400,00 доларів США (одинадцять тисяч чотириста доларів США 00 центів); заборгованість по кредиту прострочена 346,54 доларів США (триста сорок шість доларів США 54 центи); заборгованість по процентам поточна - 175,85 доларів США (сто сімдесят п`ять доларів США 85 центів); заборгованість по процентам прострочена 775,41 доларів США (сімсот сімдесят п`ять доларів 41 цент); пеня на прострочений кредит - 655,77 грн. (шістсот п`ятдесят п`ять грн. 77 коп.); пеня за прострочені проценти 1 795,30 (одна тисяча сімсот дев`яносто п`ять грн. 30 коп.).

Вищевказане рішення суду представнику банку було видано 06 жовтня 2016 року, на якому міститься відмітка про те, що рішення суду набрало чинності 11 вересня 2016 року. Виконавчий лист про вищевказаній справі було видано також 06 жовтня 2016 року, а тому всі посилання скаржника на ту обставину, що дата набрання рішенням суду законної сили є іншою, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи. Враховуючи вищевикладені обставини, а також той факт, що дана скарга подана без надання відповідних доказів щодо заявлених тверджень заявника, дає підстави вважати, що заявником на меті є уникнення від відповідальності за порушення ним своїх зобов`язань за раніше наданим, однак, не повернутим кредитом, що вже було встановлено рішенням суду, тому, на підставі викладеного, просять суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги (а.с.14-15).

09 липня 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. надійшли заперечення на скаргу, згідно яких зазначає наступне.

В його провадженні перебуває виконавче провадження № 65266646 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 182/7236/15-ц від 06 жовтня 2016 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАБ «Укргазбанк» грошових коштів в розмірі 9 463,05 дол. США та 4 611,88 грн.

Перевіркою поданих документів було встановлено, що виконавчий документ та подані разом з ним документи відповідали вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»; підстави, які уможливлювали б виконання зазначеного рішення приватним виконавцем, передбачені ч.2 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», були відсутні. 26 квітня 2021 року, у відповідності до вимог ст.3, 4, 17, 19, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», розпочато примусове виконання рішення, про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 65266646. 09 червня 2021 року на адресу приватного виконавця надійшла повістка про виклик до суду у справі № 182/7236/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця.

Ознайомившись зі змістом скарги, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого, відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України передбачено, що, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У своїй скарзі ОСОБА_1 не зазначає жодного порушення законодавства з боку приватного виконавця, не обґрунтовує яким саме чином порушено його права та свободи діями приватного виконавця.

Крім того, 12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року у справі № 182/5545/19 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Зазначена ухвала набрала законної сили та не була оскаржена.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України встановлено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені, відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись нормами ст. 451 ЦПК України, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. просив суд постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 (а.с.32-33).

10.05.2023 року на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із військовими діями на території м. Нікополь та Нікопольського району. Суд не приймає до уваги зазначену заяву, оскільки у матеріалах справи довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси видана 18.09.2018 року строком на три роки тобто до 18.09.2021 року (том 1, а.с. 29-30).

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, причини його нявки суду не відомі.

У судове засідання Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської областї Щигарцев І.В. та представник Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» не з`явилися, повідомлені належним чином, причини їх неявки не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказамиє будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 11 вересня 2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №136/12/6 від 25 квітня 2008 року, станом на 10 вересня 2015 року, в сумі 12 697,80 доларів США та 24 514,07 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту строкова - 11 400,00 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена - 346,54 доларів США; заборгованість по процентам поточна - 175,85 доларів США; заборгованість по процентам прострочена - 775,41 доларів США; пеня на прострочений кредит - 655,77 грн.; пеня за прострочені проценти - 1 795,30 грн.

Вищевказане рішення суду представнику банку було видано 06 жовтня 2016 року, на якому міститься відмітка про те, що рішення суду набрало чинності 11 вересня 2016 року. Виконавчий лист про вищевказаній справі було видано також 06 жовтня 2016 року, а тому всі посилання скаржника на ту обставину, що дата набрання рішенням суду законної сили є іншою, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. від 26 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (т. 1 а.с.4).

Суд зауважує, що у своїй скарзі ОСОБА_1 не зазначає жодного порушення законодавства з боку приватного виконавця, не обгрунтував, яким саме чином порушено його права та свободи діями приватного виконавця.

Крім того, судом встановлено, що 12.08.2019 року ОСОБА_1 звертався до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2019 року у справі №182/5545/19 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 . Зазначена ухвала набрала законної сили та не була оскаржена (том 1, а.с. 40-42).

Вивчивши скаргу заявника, її доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дослідивши матеріали виконавчого провадження, витребувані судом у приватного виконавця, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статей 55 і 124 Конституції України, кожна особа має право на судовий захист своїх прав та законних інтересів.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, аналіз вищевказаних норм права та матеріалів виконавчого провадження свідчить про те, що приватний виконавець здійснив усі заходи, необхідні для своєчасного і повного виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленими законом, натомість рішення суду боржником (скаржником) не виконано в межах та у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скаржником не доведено порушення її прав державним виконавцем в ході виконавчого провадження в межах доводів скарги, у зв`язку з чим підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: О. В. Рунчева