Справа № 930/1979/21
провадження № 2/136/139/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., отримавши від Іллінецького районного суду Вінницької області, за підсудністю, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» (місцезнаходження: вул. Хмельницьке Шосе, буд. 23, м. Вінниця, Вінницька обл.) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за послуги постачання природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» та акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (місцезнаходження: пров. Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця, Вінницька обл.) про скасування нарахованої постачальником заборгованості та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Липовецького районного суду Вінницької області надійшли матеріали вищевказаної цивільної справа від Іллінецького районного суду Вінницької області, за підсудністю.

Судом встановлено, щов матеріалах справи наявна заява про збільшення позовних вимог, яка подана 26.01.2023, щодо якої відсутнє процесуальне рішення, щодо прийняття її судом до розгляду.

За своїм змістом вказана заява є не чим іншим, як зміною підстав і предмета позову зі сторони ТОВ "Вінницягаз Збут", оскільки зміна ціни позову пов"язана з новими фактичними обставинами на які посилається позивач.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі N 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Суд вбачає, що звертаючись 20.08.2021 року з відповідним позовом ТОВ "Вінницягаз Збут" були висловлені наступні вимоги до відповідачів, а саме просив:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги с постачання природного газу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних;

Як на підстави позову позивач посилався на те, що ним надавались послуги з постачання природного газу та внаслідок невиконання зобов"язань відповідача за договором по оплаті за поставлений природний газ в період з 01.12.2020 по 01.08.2021 року виникла заборгованість в сумі 9683 грн. 58 коп.

Згідно заяви від 25.01.2021 року про збільшення позовних вимог, сторона позивача виклала позовні вимоги наступним чином, просили:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги с постачання природного газу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних;

Як на підстави збільшення позовних вимог позивач посилався на те, що ним надавались послуги з постачання природного газу та внаслідок невиконання зобов"язань відповідача за договором по оплаті за поставлений природний газ в період з 01.08.2021 по 01.05.2022 року виникла ще нова заборгованість в сумі 10265 грн. 87 коп.

Отже, дослідивши редакцію первісного позову та заяву сторони позивача від 25.01.2023 року «про збільшення позовних вимог», суд вбачає, що останньою змінено не лише підстави позову, оскільки змінено період несвоєчасного виконання зобов"язань, а й предмет позову, оскільки висунута нова матеріально-правова вимога.

Отже, суд вбачає, що у заяві від 25.01.2023 року фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

За викладеного, суд приходить до висновку про відмову у прийняті заяви позивача від 25.01.2023 року «про збільшення позовних вимог» до розгляду судом.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 49, 81, 84, 182, 185, 189-197, 258-260, 261, 353-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви позивача ТОВ "Вінницягаз Збут" про збільшення позовних вимог від 25.01.2023 до розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО