ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2023року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участю секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради, треті особи: приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Тетяни Вячеславівни, Автозаводський відділ Державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна від 11.11.2022 за №314904813 реєстратором Мусієнко Т.О. Першої кременчуцької державної нотаріальної контори на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчудження №20750054 від 25.11.2011 ст. державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Марченко А.В. було внесено відомості про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , РНОКПП відсутній, адреса: АДРЕСА_1 , інші дані відсутні. Позивач зазначає, що її мати ОСОБА_2 ніколи не проживала в Полтавській області в м. Кременчук, також, не була учасником у виконавчих проваджень Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ.
У зв`язку з наявними в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостями нотаріус позбавлена можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з вище викладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою судді від 14 березня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача адвокат Будова Н.М. не з`явилася, до канцелярії суду подала письмову заяву в якій підтримала вимоги позову, просила задовольнити та справу розглянути в її відсутності.
Представник відповідача Кожанськкої селищної ради Фастівського району київської області в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений судом належним чином, електронною поштою направив письмову заяву про визнання позову та розгляд справи в їх відсутність.
Треті особи: приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Т.В., Автозаводський відділ Державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про день розгляду справи повідомлялися судом належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 позивач ОСОБА_3 (згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю є: ОСОБА_2 , батько: ОСОБА_5 /а.с.25/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_2 виданим 18,02.2021 Фастівським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (м. Київ) /а.с.22/.
В передбачений законом 6-місячний строк позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 через подання заяви нотаріусу, внаслідок чого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Т.В, було заведено спадкову справу № 14/2021.
З спадкової справи померлої ОСОБА_2 вбачається, що доньки спадкодавці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заяви про прийняття спадщини після смерті матері нотаріусу не подавали, натомість подали заяви про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від спадщини є безумовною та беззастережною, тому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є відповідачами в даній справі.
Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
При зверненні позивачки до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після матері ОСОБА_2 приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Т.В. 10.11.2022 року винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 з наступної причини: при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, при перевірці обтяжень на нерухоме майно, було виявлено інформацію про арешт та заборону відчуження всього нерухомого майна ОСОБА_2 , із якої неможливо встановити належні арешти нерухомого майна саме спадкодавцеві ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки в інформації не вказано ні рік народження, ні реєстраційний номер облікової картки платника податків, без яких неможливо ідентифікувати особу спадкодавця /а.с.94/.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.11.2022 за №314904813 реєстратором Мусієнко Тетяною Олександрівною Першої кременчуцької державної нотаріальної контори на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчудження №20750054 від 25.11.2011 старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Марченко A.B. було внесено відомості про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 , РНОКПП відсутній, адреса: АДРЕСА_1 , інші дані відсутні.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Королівка Фастівського району та була зареєстрована в АДРЕСА_2 /а.с.23/.
Також, згідно листа №134610 від 29.11.2022 Автозаводського відділу державної виконавчої служби встановлено, що станом на 29.11.2022 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Окрім того, згідно даних АСВП у відділі на виконанні у період з 15.07.2010 по 25.11.2011 перебувало виконавче провадження №20750054, з примусового виконання виконавчого листа №2-4438, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука від 01.03.2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 в розмірі 22 282,80 грн. 25.11.2011 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція закону), у зв`язку із відсутністю майна боржника на яке можливо звернути стягнення. Станом на 29.11.2022 виконавче провадження №20750054 знищене у зв`язку із закінченням строку зберігання, який передбачено п.9.10-9.15 розділу Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008, тому надати будь-які документи щодо виконання виконавчих документів є неможливим.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.ст. 319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року таосновоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 доКонвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту' в національному органі.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).
Право власності, згідно ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 377, 392, 1218, 1261, 1269, 1225 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська