Справа № 182/3633/21
Провадження № 2/0182/1232/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.07.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , посилаючись на наступне.

Шлюб між ним та відповідачкою по справі було зареєстровано 25 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2017 року шлюбні відносини були припинені з причини частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння, в зв`язку з чим розуміли, що збереження шлюбу суперечить інтересах кожного із них.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2021 року головуючою - суддею було обрано ОСОБА_4 (а.с.8). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.14-15). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 було звільнено з посади (а.с.35). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.36). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду з призначенням дати слухання 12 липня 2023 року (а.с.33).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони про слухання справи були повідомлені належним чином, однак,в судове засідання не прибули. При цьому, в матеріалах справи міститься заява від позивача, відповідно до якої останній просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.20).

Відповідачка також, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, скористалась та 01 вересня 2021 року подала до суду заяву, в якій просила суд надати їм строк на примирення, оскільки шлюб можливо зберегти (а.с.21). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року подружжю було надано строк на примирення, тривалістю в два місяці. Однак, станом на день розгляду справи, 12 липня 2023 року, сторонам примиритися не вдалось, а тому, згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим.

Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 25 березня 2009 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). З 2017 року шлюбні відносини були припинені з причини частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та розуміння того факту, що збереження шлюбу суперечить інтересах кожного з них. Оскільки сторони не виявили бажання примиритись, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.105, 110 СК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 25 березня 2009 року, за актовим записом № 140, від якого є донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянину ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_7 », громадянці ОСОБА_8 залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал