Ухвала

21 червня 2023 року

м. Київ

справа № 714/877/15-ц

провадження № 61-8815ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 травня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У 2015 році Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа- Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 414 279,90 грн, відсотки в сумі 38 275,87 грн, комісію в сумі 4 142,80 грн, пеню в сумі 23 880,37 грн, а всього: 480 578, 94 грн.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Альфа Банк» із зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії в сумі 4 142,80 грн скасовано.

У задоволенні позову ПАТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії в сумі 4 142,80 грн відмовлено.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 480 578,94 грн змінено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 476 436,14 грн з яких: 414 279,90 грн - заборгованість за кредитом, 38 275,87 грн - заборгованість по відсоткам, 23 880,37 грн - пеня.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 закрито.

Змінено розподіл судових витрат.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сенс Банк» 17 868,80 грн судових витрат.

12 червня 2023 року (згідно відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 480 578, 94 грн та визнання недійсним кредитного договору.

Отже, зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справою, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 травня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар