Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2082/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Надопта А.А., секретар судового засідання Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що позивач має на меті оформити право власності, набуте шляхом спадкування за законом після смерті рідного брата, а саме права власності на житловий будинок, що ввійшло до складу спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом другої черги, що прийняв спадщину після смерті брата. Однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, що розташоване у сільському населеному пункті, оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла письмова заява, у якій відповідач просить розглядати справу без участі його представника.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , останнім місцем проживання якого було с.Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області (Свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 27.08.2012).

ОСОБА_2 є рідним братом позивачки, (родинні відносини підтверджуються доданими документами Свідоцтво про народження ОСОБА_2 , НОМЕР_2 від 01.02.1974, Свідоцтво про народження ОСОБА_3 НОМЕР_3 від 07.11.2015, Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 03.04.1985, за змістом якого ОСОБА_3 уклала шлюб зі зміною прізвища на ОСОБА_4 ).

За змістом довідки, виданої 26.09.2022 №19.4-21/670 старостою Оноцького старостинського округу ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Його донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним не проживала, однак зареєстрована за даною адресою.

Так, суд пересвідчився, що ОСОБА_2 мав одну доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_5 від 25.06.1991, Рішенням суду про розірвання шлюбу від 12.01.2016 у справі №299/3351/15-ц). За змістом рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.01.2016 у справі №299/3351/15-ц, що набрало законної сили, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 21.06.2008 року уклали шлюб, Актовий запис №7 у виконкомі Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі дітей не народилось. Вказаним рішенням шлюб розірвано.

Дружина спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_9 - померла раніше за чоловіка. На запит суду за клопотанням позивача Виноградівський відділ ДРАЦС надав Витяг з ДРАЦСГ про державну реєстрацію смерті за №39240707 від 12.04.2023 відносно ОСОБА_9 та Витяг з ДРАЦСГ про державну реєстрацію шлюбу за №39240474 від 12.04.2023 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

За змістом наданих офіційних документів ОСОБА_2 27.07.1985 уклав шлюб із ОСОБА_10 , яка у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_11 . ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , Актовий запис про смерть №31 від 03.04.1991 по виконкому Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області.

Таким чином, суд пересвідчився, що спадкоємці першої черги за законом, що б були живими на час відкриття спадщини та прийняли її у встановленому законом порядку, до спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 відсутні.

Так, донька ОСОБА_2 ОСОБА_6 , - не прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті батька, оскільки заяву про прийняття спадщини не подала, та не прийняла спадщину і в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки не проживала постійно разом зі спадкодавцем на день його смерті, що офіційно підтверджено доданими до позову документами: довідкою Великоком`ятської сільської ради Виноградівського району №47 від 27.08.2012, за змістом якої ОСОБА_2 на день смерті проживав один, за яким доглядала ОСОБА_1 до дня його смерті; Актом, складеним Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради Закарпатської області №33 від 24.11.2022, про те, що за адресою АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_2 фактично ніхто не проживав і не проживає; Довідкою Виноградівської міської ради Закарпатської області від 26.09.2022 №19.4-21/670, за змістом якої донька померлого ОСОБА_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - не проживала за адресою АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_6 власних дітей не мала, що підтверджено вищевказаним судовим рішенням.

Наступною чергою спадкоємців за законом є друга, до якої відповідно до ст.1262 ЦК України входить позивачка як рідна сестра спадкодавця.

За змістом довідки, виданої 27.08.2012 №47 Великоком`ятською сільською радою Виноградівського району, ОСОБА_2 проживав один за адресою АДРЕСА_1 . Догляд за ним, інвалідом ІІ групи, здійснювала ОСОБА_1 , 1967 р.н., яка після його смерті організувала і поховання.

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 ввійшов житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 22.03.2023року - тобто після смерті ОСОБА_2 ..

Загальна вартість житлового будинку з надвірними спорудами становить 68127 грн.

Зазначений житловий будинок знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, у зв`язку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 Цивільного кодексу України.

Згідно із довідкою РБТІ, даний житловий будинок рахується за ОСОБА_2 згідно довідки, виданої Виноградівською міською радою від 26.09.2022 №19.4-21/669, однак правовстановлюючого документу оформлено не було.

Заповіту ОСОБА_2 не залишав.

Позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті брата, оскільки довідкою №47 від 27.08.2012 Великоком`ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, підтверджено і той факт, що вони зі спадкоємцем вели спільне господарство за місцем його фактичного проживання і реєстрації АДРЕСА_1 , позивачка вела догляд за братом, який був інвалідом ІІ групи, а після його смерті організувала його поховання. Таким чином, фактично позивачка зі спадкодавцем як брат і сестра до дня його смерті фактично жили однією сім`єю у розумінні положень цивільного законодавства.

Як було зазначено вище, до складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 ввійшов житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , 1974 року побудови, правовстановлюючих документів на який за життя спадкодавця оформлено не було, однак який відповідно до виписки із погосподарської книги рахується за ОСОБА_2 .

Відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм правових норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вирішив, що позов є обґрунтованим та є підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 82,5 кв.м., в тому числі житловою площею 41,9 кв.м., з надвірними спорудами: вбиральня літ.Б., Ворота №1, Огорожа №2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта