Справа № 211/1044/23
Провадження № 2/211/1246/23
У Х В А Л А

іменем України

24 квітня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Мариненко Е.П.

у відсутність позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 21 лютого 2023 року з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 20 грудня 2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, до суду через канцелярію суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, оскільки ним раніше, а саме 07.02.2023 подано позовну заяву до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розгляд якої відкладено у зв`язку з неявкою дружини до 10.05.2023.

Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, зі змісту наданих до суду письмових доказів а також відомостей Єдиного державного реєстру судовий рішень,установлено, що ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року справу № 211/802/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2023 року у справі № 211/802/23 прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 до суду звернулася 21 лютого 2023 року.

Враховуючи викладене, оскільки у провадженні іншого суду перебуває справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме про розірвання між сторонами шлюбу, укладеного 20 грудня 2019 року, провадження у справі № 211/802/23 розпочато раніше, суд вважає необхідним залишити позов без розгляду, роз`яснивши позивачу, що відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Стосовно клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у цій справі, то суд вважає необхідним роз`яснити, що згідно пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судове рішення, яке набрало законної сили, у справі № 211/802/23 на момент розгляду цієї справи відсутнє, а тому клопотання з цих підстав задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд

постановив:

залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 квітня 2023 року.

Суддя: С. В. Ткаченко