Єдиний унікальний номер справи 336/6278/23
Номер провадження 2-н/336/1486/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Карабак Л.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду із заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ, у розмірі 3170,64 грн. яка виникла за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 за адресою АДРЕСА_1 .

Із поданої заяви слідує, що заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Статтею 163 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

Аналогічні вимоги до судового наказу як виконавчого документу передбачені у п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Разом з тим, у відповідності до абзацу 2 п.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються виконавчий документ (судовий наказ) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

З матеріалів заяви вбачається, що в останній відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (вказано, що РНОКПП невідомо). Проте, відповідно до положень ст.163 ЦПК України, у разі відсутності реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, заявнику необхідно вказати його номер та серію паспорта, однак така інформація про боржника також не зазначена у заяві.

Крім цього, у заяві також не зазначені число, місяць та рік народження боржника, що також унеможливлює виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України в частині того, що суд звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Також у випадку відсутності ідентифікуючих даних про особу боржника неможливо виконати вимоги ч.7 ст.165 ЦПК України щодо визначення підсудності та не може скористатися даними з Єдиного державного демографічного реєстру.

Таким чином, аналізуючи положення законодавства, судовий наказ видається із зазначенням відповідних ідентифікуючих даних сторін, для можливості його подальшого пред`явлення для виконання у спосіб передбачений законодавством, що, в даному випадку, не вбачається за можливе, у зв`язку з відсутністю у заяві необхідної ідентифікуючої інформації стосовно боржника.

Крім цього, в тексті заяви є посилання на ту обставину, що вимога про стягнення заборгованості за поставлений природний газ виникла щодо нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою, де власником є боржник, але доказів цього не надано.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви та враховуючи відсутність ідентифікуючої інформації стосовно боржника (відсутність дати народження, РНОКПП чи серії та номеру паспорта, та інших доказів), суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Інститут наказного провадження є видом безспірного провадження в межах цивільного судочинства та відповідно до положень п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Витребування судом доказів у наказному провадженні чинним ЦПК України не передбачено.

На підставі ст.ст. 161, 163, 165, 167, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Строк на апеляційне оскарження може бути також продовжений з підстав, викладених у п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Суддя: Л.Г. Карабак