Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9618/21 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 3 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

при секретарі Чішман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №295/9618/21

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (третя особа Житомирська міська рада) про припинення права спільної часткової власності, виділення частки в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Зосименка О.М. у м. Житомирі,

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про виділення їм в натурі по 57/600 частин в частці будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 у відповідності до варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 23.08.2022 №451/08-2022 за результатами проведення; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ; встановити між сторонами порядок користування земельною ділянкою за цією адресою у відповідності до варіанту № 1 (Додаток № 1а) висновку експерта від № 537/01-2023. В обґрунтування позову зазначили, що між сторонами склався порядок володіння та користування житловими будинками, що знаходяться у спільній частковій власності: позивачі фактично володіють та користуються житловим будинком літера «Б», підвалами, а відповідачі - житловим будинком літера «А» сараями літера «В», «Г»; вбиральнями. Сторони не можуть самостійно дійти згоди щодо управління майном, яке заходиться у спільній частковій власності, та здійснювати землекористування.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2023 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянти посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що суд першої інстанції не з`ясував, або ухилився від фіксування того факту, що позивачі не порушують питання про виділ їм в натурі об`єктів самочинного будівництва. Спір стосується виключно розподілу майна, яке є у власності сторін відповідно до інформаційної довідки від 22.06.2021 (номер довідки 262501635) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Без виділення їм в натурі належних часток у праві власності на домоволодіння позивачі не можуть ефективно використовувати майно та розпоряджатися ним. Відповідачі недбало ставляться до спільного майна, не дбають про його цілісність, системно здійснюють самочинне будівництво у вигляді прибудов, господарських будівель без їхньої згоди та без дозволів. Між позивачами і відповідачами неприязні відносини, врегулювати спірні питання добровільно неможливо.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони є співвласниками будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 у таких частках: ОСОБА_1 - 57/600 ід.часток, ОСОБА_2 - 57/600 ід. часток, ОСОБА_3 - 11/100 ід.часток, ОСОБА_4 24/100 ід.часток, ОСОБА_5 - 16/200 ід.часток.

Згідно опису об`єкта, об`єкт нерухомості складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які зазначені на плані під літ. «А» та літ. «Б».

Житловий будинок під літ. «А» дерев`яний, обкладений цеглою, загальною площею 110,7 кв.м., в тому числі житловою площею 80,9 кв.м.;

Житловий будинок під літ. «Б» цегляний, загальною площею 121,5 кв.м., в тому числі житловою площею 44,8 КВ.М. До будинків належать господарські будівлі та споруди; сараї на плані під літ. «В», «Г»; вбиральні літ. «У», «У1»; огорожа № 1.

Згідно відомостей про об`єкт нерухомого майна, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (розділ: Технічний опис майна) неможливість розподілу на два самостійних будинки підтверджена рішенням Богунського райвиконкому від 21.11.1989 №347 (т.3 а.с. 207).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.01.2022 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, виконання якої доручено ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз».

Як вбачається з висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №451/08-2022 від 23.08.2022 у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 наявні господарські будівлі, прибудови та надбудови до житлових будинків, які відсутні в представлених на дослідження матеріалах технічної інвентаризації та право власності сторін на які не зареєстроване, а саме: до зовнішньої стіни житлового будинку (літ. «Б») здійснена прибудова (стіни) із піноблоків, яка зовні обкладена цеглою; до зовнішньої стіни житлового будинку (літ. «А»), житлової прибудови (літ. «а1») та веранди (літ. «а3») здійснена піноблочна прибудова та надбудова, яка обкладена зовні цеглою, площею забудови 52,8 кв.м.; газоблочний сарай, площею забудови 17,7 кв.м, дерев`яна альтанка, площею забудови 8,1 кв.м., дерев`яний сарай обшитий листами полікарбонату, площею забудови 9,4 кв.м., металевий навіс, площею забудови 4,4 кв.м., металевий навіс, площею забудови 17,2 кв.м., три дерев`яні навіси, загальною площею забудови 22,8 кв.м. (т.3 а.с.43).

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та п.10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Згідно з пунктом 2.3 Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18 червня 2007 року №55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

У розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акту приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акту приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05 вересня 2003 року №146). При цьому за змістом ч.1 ст.376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Виходячи з системного аналізу ст.ст.316, 317, 328, 331, 364, 376 ЦК України самочинно збудоване нерухоме майно, а також об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна, не є об`єктом права власності, а тому не можуть бути предметом поділу (виділу). Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 722/823/17-ц, від 09.03.2023 у справі №127/28862/21, у постанові Великої палати Верховного Суду від 02 квітня 2023 року у справі №511/2303/19.

Встановивши, що спірне будинковолодіння складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які зазначені на плані під літ. «А» та літ. «Б», у кожній будівлі, як під літ. «А» так і літ. «Б» є самовільні добудови, а також окремо розташовані самовільні будівлі, взявши до уваги наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно застереження щодо неможливості розподілу на два самостійних будинки, суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність позову про виділ в натурі часток та похідних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 лютого 2023 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: