Ухвала

27 червня 2023 року

м. Київ

справа № 201/10425/20

провадження № 61-8920ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року, додаткове рішення цього ж суду від 19 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості проданого автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості проданого автомобіля в розмірі 479 736,56 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська

від 30 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості проданого автомобіля AKURA MDX, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 479 736,56 грн. Вирішено питання розподілу судового збору.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18 200 грн в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 грудня 2022 року залишено без змін.

17 червня 2023 року через систему «Електронний Суд» ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року, додаткове рішення цього ж суду від 19 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у цивільній справі № 201/10425/20.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

ОСОБА_1 реалізував своє право на апеляційний перегляд справи № 201/10425/20.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05 квітня 2018 року в справі Zubac v.Croatia, № 40160/12 вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення ЄСПЛ у справах

«Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Ціна позову у справі № 201/10425/20 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн, де 2 684 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року).

Заявник вважає, що справа має виняткове значення для нього, оскільки сплата присудженої компенсації є надмірним фінансовим навантаженням, а крім того на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі не встановлено, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

За наявності передбачених статтею 435 ЦПК України підстав, заявник

не позбавлений права на звернення до суду із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Сама по собі незгода із встановленими судом обставинами та наданою оцінкою доказам не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідач реалізував своє право на апеляційний перегляд; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Питання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, буде вирішене Верховним Судом, за відповідним клопотанням особи, яка його сплатила (пункт 3 частини першої статті 7 Закону України

«Про судовий збір»).

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року та на додаткове рішення цього ж суду від 19 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року в справі № 201/10425/20.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников