Справа № 145/2070/20
Провадження № 22-ц/801/1094/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 рокуСправа № 145/2070/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду від 20 квітня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування шкоди залишено без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання без повідомлення причини неявки.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Щавінський К.С. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою. В апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ФОП ОСОБА_2 адвокат Купар І.Ю. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 повторно (11.08.2022 та 20.04.2023) не з`явилися в судове засідання, хоча про дату і час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача, зокрема ч. 5 цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Положення ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, в судові засідання, призначені на 11 серпня 2022 року та 20 квітня 2023 року позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Щавінський К.С. в судове засідання не з`явились.

Проте, як вбачається з позовної заяви представником ОСОБА_1 - адвокатом Щавінським К.С. було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача у відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Крім того, відповідно до клопотання представник позивача адвокат Щавінський К.С. просив провести розгляд справи за його та ОСОБА_1 відсутності на підставі наявних в справі матеріалів (а.с. 60). Обов`язковою явку позивача суд першої інстанції не визнавав.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду. Такий висновок суду першої інстанції суперечить вищенаведеним правовим позиціям Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу про залишення позову без розгляду судом постановлено з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи наведені обставини та положення законодавства, колегія суддів вважає, що залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, за відсутності умов, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є помилковим.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича задовольнити.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31 травня 2023 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко