Справа №511/1565/23
Провадження по справі №2/498/218/23
12 вересня 2023 року сел. Велика Михайлівка Одеської області
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді - Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України в залі суду сел. Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
07 червня 2023 року представник позивача адвокат Мазур Наталя Сергіївна звернулась до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06 лютого 2010 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №71. Після одруження позивачка перейшла на прізвище чоловіка ОСОБА_3 . Від шлюбу у позивача з відповідачем є двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я проживала за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, що належить позивачці на праві приватної власності. Позивач з відповідачем з березня 2022 року не проживають разом. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між позивачем з відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки, що погано впливало на їх психічний стан та кожен раз спричиняло позивачу та відповідачу душевні страждання. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем які виникали в їх сім`ї, він не здатен був підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, гідності, любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У лютому 2023 року сталась сварка та непорозуміння, в ході якої позивач з відповідачем прийшли до висновку про неможливе подальше сумісне проживання. Позивачка звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу стосовно стягнення аліментів з відповідача, так як відповідач не надав коштів на утримання дітей. Відповідач служить в лавах ЗСУ з березня 2022 року. Діти проживають з позивачкою. На даний час ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у позивача, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги. Позивач та відповідач прийшли до спільного рішення, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Позивач переконана що їх діти повинні проживати разом з нею в квартирі, яка належить позивачці на праві приватної власності. Крім того, відповідач не заперечує щодо проживання дітей з матір`ю, тим паче що діти мають там і місце реєстрації та відвідують школу. Просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 лютого 2010 року у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №71. Стягнути із відповідача суму судового збору на користь позивача. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу понесені у зв`язку з необхідністю подання позову у сумі 5000 грн.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надійшло клопотання від представника позивача, в якому він просить суд розглядати справу у відсутність представника позивача та позивача, позов про розірвання шлюбу підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити, також просить ухвалити заочне рішення про розірвання шлюбу у разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час проведення судового засідання.
Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 06 лютого 2010 року, актовий запис №71.
Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно свідоцтва про народження виданого Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції серія НОМЕР_2 від 07 липня 2010 року, актовий запис №1100, та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно свідоцтва про народження виданого Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції серія НОМЕР_3 від 03 серпня 2018 року, актовий запис №2448.
На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. У позовній заяві позивач зазначив, що у наданні строку для примирення для збереження родини не має потреби, відновлювати подружні відносини не має наміру.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.
Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.
Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній.
Позивачем в позовній заяві зазначено, що діти проживають разом з нею.
На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь ОСОБА_1 .
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке.
Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання від відповідача про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності витрат відповідача на правничу допомогу до суду не надходило.
Таким чином, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності досудової підготовки, підготовки заяв з процесуальних питань, які було подано до суду, беручи до уваги складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, її обсяг та витрачений ним час, їх пропорційність до предмета спору, суд - дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 5000,00 грн.
Отже, питання розподілу судових витрат у частині витрати на професійну правничу допомогу слід вирішити відповідно до вищенаведених обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема, положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі, який відповідає співмірності, необхідності та розумності таких витрат - 5000,00 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 , 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 лютого 2010 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №71 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському районному відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Н.С. Чернецька