Номер провадження: 22-ц/813/3595/23
Справа № 513/116/22
Головуючий у першій інстанції Бучацька А.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Дришлюка А.І.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника СФГ «Золота Нива» - адвоката Мурашко І.С.,

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Парапіра П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Селянського (фермерського) господарства «Золота Нива» та ОСОБА_1 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Бучацької А.І., у цивільній справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Золота Нива», в особі голови Цуркана Віктора Івановича, до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Золота Нива», в особі голови Цуркана Віктора Івановича, про стягнення орендної плати,

встановив:

02.02.2022 року Селянське (фермерське) господарство «Золота Нива» (далі СФГ «Золота Нива»), в особі голови Цуркана В.І., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, який укладений 11.08.2017 року між Селянським (фермерським) господарством «Золота Нива» та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову послався на те, що у зв`язку із посухою протягом 2019-2020 років у господарстві склалося вкрай тяжке матеріальне становище. Необхідність погашення обов`язкових платежів державі, відсутність коштів для сплати орендної плати, змусили господарство повернути земельну ділянку власникові ОСОБА_1 .

З 17.08.2020 року позивач фактично не користується зазначеною земельною ділянкою, проте відповідачка відмовляється розірвати договір оренди зазначеної земельної ділянки, що змусило позивача звернутись до суду.

В свою чергу, 06.04.2022 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до СФГ «Золота Нива», в особі голови Цуркана В.І., та просила стягнути з СФГ «Золота Нива» на її користь орендну плату в розмірі 16678,50 грн., судовий збір в розмірі 992,40 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 5000,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги були обґрунтувані тим, що 11.08.2017 року між нею та СФГ «Золота Нива», в особі голови Цуркана В.І., був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, розташованої на території Успенівської сільської ради. У 2020 році орендар земельною ділянкою користувався, але орендну плату не сплатив. Наприкінці 2020 року ОСОБА_1 в черговий раз звернулась до ОСОБА_2 з вимогами щодо сплати орендної плати. Однак останній відмовив їй, з посиланням на те, що була посуха та відсутні можливості сплатити орендну плату та в односторонньому порядку відмовився від використання зазначеної земельної ділянки. Тому у 2021 році свою земельну ділянку ОСОБА_1 обробляла сама, з іншим орендарем договору оренди земельної ділянки не укладала.

ОСОБА_1 вважає, що ініціатором розірвання договору оренди був орендар, який порушив умови договору оренди шляхом відмови від сплати орендної плати.

За підрахунками ОСОБА_1 відповідач за її зустрічним позовом повинен сплатити їй орендну плату за 2020 рік в сумі 11119 грн., що складаються з наступного: 10000,00 грн. - вартість 2 тон зерна, 924,00 грн. - за 20 літрів олії і 195 грн. - за 10 кг цукру, як передбачено умовами договору. Відповідно до абзацу 2 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» за шість місяців 2021 року відповідач за її зустрічним позовом повинен сплатити їй - 5000 грн. - вартість зерна, 462 грн.- вартість олії, 97,5 грн. - за вартість 5 кг цукру.

За підрахунками позивача за зустрічним позовом, загальна сума заборгованості СФГ «Золота Нива» по орендній платі за 2020 рік та шість місяців 2021 року складала 16678,5 грн.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 19 липня 2022 року позовні вимоги СФГ «Золота Нива», в особі голови Цуркан В.І., були задоволені (а.с.110-113).

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, розташованої на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 11.08.2017 року між ОСОБА_1 та СФГ «Золота Нива».

Зустрічний позовом ОСОБА_1 до СФГ «Золота Нива» про стягнення орендної плати було задоволено частково.

Стягнуто з СФГ «Золота Нива» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2020 рік у розмірі 1500 кг пшениці, 20 л олії, 10 кг цукру.

В іншій частині вимоги зустрічного позову були залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі СФГ «Золота Нива» ставить питання про скасування рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 липня 2022 року, в частині часткового задоволення зустрічного позову та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 липня 2022 року, в частині незадоволених її позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення зустрічного позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив із того, що п.п. 9, 11 договору оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, яка розташована на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 (а.с.15-18), укладеного на 7 років 11.08.2017 року між СФГ «Золота Нива» та ОСОБА_1 , встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі: зерно 1500 кг, олія 20 кг, цукор 10 кг, але не менше 3% від нормативної вартості земельної ділянки. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року.

Крім того, за змістом п. 35 вищевказаного договору оренди земельної ділянки, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, які істотно перешкоджають її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд також виходив із того, що згідно із ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Частинами 1, 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов`язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди.

Так як в орендаря відсутні грошові кошти для сплати орендної плати, 17 серпня 2020 року СФГ «Золота Нива» за згодою ОСОБА_1 передало останній земельну ділянку площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585.

Оскільки підписати угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки відповідачка відмовилась (а.с.20), то суд дійшов правильного висновку про те, що на вимогу СФГ «Золота Нива» вищевказаний договір оренди земельної ділянки має бути розірваний.

При цьому суд правильно виходив із того, що вказана земельна ділянка у 2021 та 2022 роках знаходиться в оренді ФГ «Бубіліч», що підтверджується відповіддю від 13.06.2022 р. за № Ц-103 Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.92).

Оскільки відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, то суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з СФГ «Золота Нива» на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2020 рік.

Разом з тим, враховуючи зміст зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , а також умови договору оренди земельної ділянки площею 3,316 га, кадастровий номер :01:003:0585, вимоги ст.22 Закону України «Про оренду землі», колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду і стягнути з СФГ «Золота Нива» на користь ОСОБА_1 орендну плату не в натуральній формі, а у грошовій вартості 1500 кг пшениці, 20 літрів олії, 10 кг цукру.

При цьому, апеляційний суд виходить із того, що вартість 1 кг пшениці становить 5 грн., вартість 1 літра олії становить 46,20 грн., вартість 1 кг цукру становить 19,5 грн., які зазначені в п. 9 спірного договору оренди землі та у стрічному позові ОСОБА_1 , оскільки вищевказані ціни сільгосппродукції матеріалами справи не спростовані.

Таким чином, всього з СФГ «Золота Нива» на користь ОСОБА_1 слід стягнути орендну плату в сумі 10119 грн. за 2020 рік.

Колегія суддів не вбачає підстав для відмови в задоволенні цих зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , так як СФГ «Золота Нива» зобов`язана їй сплатити орендну плату за користування її земельною ділянкою в 2020 році.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що посилання представника позивача ОСОБА_2 на те, що внаслідок несприятливих погодних умов протягом з листопада 2019 року по травень 2020 року у СФГ «Золота Нива» було пошкоджено посіви, що відповідно до п. 39 укладеного між сторонами договору оренди землі, є підставою для звільнення СФГ «Золота Нива» від відповідальності за порушення зобов`язання, так як згідно акту обстеження озимих посівів під урожай 2020 року на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, складеному 22 травня 2020 року, загальна площа посівів СФГ «Золота Нива» складає 145,96 га, а внаслідок несприятливих погодних умов протягом з листопада 2019 року по травень 2020 року у СФГ «Золота Нива» пошкоджено посіви на загальній площі 79,99 га (а.с.86). Тобто, суд виходив із того, що внаслідок несприятливих погодних умов не було знищено всі посіви СФГ «Золота Нива».

Що стосується позовних вимог по зустрічному позову, в частині стягнення орендної плати за 6 місяців 2021 року, то суд дійшов правильного висновку про те, що відповідно до положень ч.2 ст.32 Закону України «Про оренду землі», у разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань.

Як було вказано вище, у 2021 та 2022 роках, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0585, тобто земельна ділянка ОСОБА_1 вже перебувала в оренді ФГ «Бубіліч», а тому суд обґрунтовано відмовив в задоволенні зустрічного позову, в частині стягнення орендної плати за шість місяців 2021 року.

Також суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні зустрічного позову, в частині стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

При цьому суд обґрунтовано виходив із того, що ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такі правові позиції містяться в постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. представником відповідачки адвокатом Парапір М.П. був наданий лише договір про надання правової допомоги від 01 квітня 2022 року (а.с.57-50), однак до суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, квитанції про отримання гонорару, тощо, а тому вищевказані витрати в розмірі 5000 грн. відшкодуванню не підлягають.

Зазначені обставини стосуються і заяви представника СФГ «Золота Нива» Ставніченка М.М., який надав суду додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 15/08/22-1 від 15 серпня 2022 року (а.с.152, 153), згідно якої його витрати в суді апеляційної інстанції склали 10 000 грн.

Проте, в суді апеляційної ОСОБА_3 не надав жодного документу, які б свідчили про виконані ним роботи з надання правової допомоги СФГ «Золота Нива». Більше того, в суді апеляційної інстанції адвокат Ставніченко М.М. участі не приймав.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційних скарг частково надали суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів своїх апеляційних скарг.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційних скарг його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду, в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , змінити та стягнути з СФГ «Золота Нива» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 119 грн.

В іншій частині рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 липня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Що стосується розподілення між сторонами судового збору, то колегія суддів зазначає, що за змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в судовому засіданні, СФГ «Золота Нива» всього сплачено за позовом 992,40 грн. (а.с.1) та 1488,60 грн. (а.с.62), а всього сплачено судовий збір за подання позову в сумі 2481 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги СФГ «Золота Нива» підлягають повному задоволенню, то саме ця сума підлягає стягненню на його користь з первісного позивача ОСОБА_1 .

В свою чергу, враховуючи, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню на 60,67 %, то на її користь з СФГ «Золота Нива» підлягає стягненню судовий збір у сумі 602,09 грн.

З підстав викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судові витрати не підлягають стягненню зі сторін.

Що стосується судового збору в сумі 1488,60 грн., які ОСОБА_1 сплатила за подання своєї апеляційної скарги, а СФГ «Золота Нива в тій же сумі - за подання своєї апеляційної скарги (а.с.133, 177), то вони відшкодуванню не підлягають, так як не дивлячись на часткове задоволення апеляційних скарг, останнє полягає в зміні оскаржуваного судового рішення, а не в задоволенні апеляційних скарг по їх змісту.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги Селянського (фермерського) господарства «Золота Нива» та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 липня 2022 року, в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , змінити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Золота Нива», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 10 119 грн. (десять тисяч сто дев`ятнадцять гривень).

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Золота Нива», , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 602,09 грн. (шістсот дві гривні 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Селянського (фермерського) господарства «Золота Нива», , судовий збір в сумі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню).

В іншій частині рішення Саратського районного суду Одеської області від 19 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено 26.05.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк

О.С. Комлева