КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7223/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/38302/21-ц

18 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дворцова Владислава Ігоровича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Батрин О.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Броварського району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

19 липня 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Броварського району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» про визнання протиправним та скасування рішення та звернення стягнення на предмет іпотеки.

05 грудня 2022 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Печерського районного суду міста Києва з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог заяви зазначало, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2013 року по справі № 2-1782/10 вирішено стягнути, зокрема, заборгованість за кредитним договором № 519/090608 від 09.06.2008 року в розмірі 5 276 193,21 грн. з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк», правонаступником якого за даним кредитним договором є АТ «Універсал Банк». Рішення суду не виконано.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 519/090608 від 09.06.2008 року ОСОБА_2 передала в іпотеку спірну квартиру АДРЕСА_1 .

В зв`язку з невиконанням судового рішення, 28.08.2014 року було відкрито виконавче провадження № 44508315 з виконання виконавчого листа № 2-1782/10, яке безперервно перебувало на виконанні до 25.08.2021 року у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області. Виконавчий лист було повернуто стягувачу та наразі перебуває на виконанні у Вінницькому ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області.

Зазначає, що в рамках виконавчого провадження 28.08.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та внесено запис про обтяження № 6824650, яке зареєстроване за № 27450840.

Вказує на те, що 05.03.2018 року приватним виконавцем Павлюк Назаром Васильовичем було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа № 2-172/10 про стягнення боргу з ОСОБА_3 . 31.07.2018 року було винесено постанову про арешт майна боржника. Виконавче провадження триває.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.10.2020 року стало відомо про відчуження іпотечної квартири, незважаючи на наявність відкритих виконавчих проваджень, як відносно ОСОБА_2 , так і відносно ОСОБА_3 та перебування останніх в реєстрі боржників.

Крім того, 12.04.2019 року відбулось скасування іпотеки на підставі повідомлення ПАТ «ВТБ Банк» з вих. № 10/1-2 від 08.02.2019 року, проте ,листом від 19.01.2021 року АТ «ВТБ Банк» повідомив, що не надавав вище зазначене повідомлення щодо припинення іпотеки.

Тобто, на думку заявника, відчуження спірної квартири відбулось без згоди кредитора як іпотекодержателя та без відома органів виконавчої служби, при наявності відкритих виконавчих проваджень, перебування боржників у виконавчих провадженнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в реєстрі боржників та не виконаного судового рішення, що вказує на нікчемність договору купівлі- продажу іпотечного майна - спірної квартири АДРЕСА_1 .

Вказує на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було достеменно відомо про наявність судового рішення про стягнення боргу, про відкриті виконавчі провадження та невиконані зобов`язання.

На думку заявника, оскільки кредитор не надавав згоди ОСОБА_2 , як на відчуження майна, так і на реєстрацію права власності на іпотечне майно за ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу є нікчемним на підставі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та положень ст. 215 ЦК України. А тому у ОСОБА_1 не виникли жодні права на спірне майно, яке є предметом іпотеки.

Вказує на те, що існує очевидна загроза невиконання прийнятого судом рішення, оскільки за час розгляду справи ОСОБА_1 може відчужити спірне нерухоме майно в результаті чого, права позивача не будуть належним чином захищені судом, оскільки позивач не зможе задовольнити свої безспірні майнові вимоги до Беженарів і, як наслідок, буде порушено один із головних принципів цивільного судочинства - принцип обов`язковості виконання рішення суду, який має своє закріплення у ст. 129 Конституції України. Окрім того, реалізація такого майна спричинить необхідність подачі ряду інших позовів: визнання торгів недійсними, визнання правочинів недійсними, тощо.

Окрім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень заявнику стало відомо, що 27.09.2022 року Печерським районним судом м. Києва в якості третьої особи на стороні відповідача залучено до участі у справі ОСОБА_4 . З тексту ухвали суду вбачається, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2021 року (справа № 755/21859/19) задоволені позовні вимоги останнього до ОСОБА_1 та стягнуто зостаннього заборгованість за договором позики у розмірі 378 894 грн., пеню у розмірі2 773 504 грн. 3% річних у розмірі 11 399 грн. 10 коп. та судовий збір у розмірі 9605грн. Рішення набуло законної сили та за ним відкрите виконавче провадження ВП № НОМЕР_3, у якому накладено арешт на спірну квартиру. З тексту зазначеної ухвали вбачається, що у ОСОБА_1 іншого майна, окрім спірної квартири, немає. Отже, на думку заявника, під час розгляду даної справи спірне майно може бути реалізовано на погашення боргу ОСОБА_1 , а не на погашення заборгованості ОСОБА_2 .

З огляду на вище викладене, просив суд накласти арешт на спірну квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб вказаного нерухомого майна.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року заяву представника позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Вонсович О. про забезпечення позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Броварського району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 ).

Заборонено вчиняти дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2019 року, серія та номер 195, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. (номер запису про право власності 31207303).

Не погоджуючись з ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року , 03 березня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дворцов Владислав Ігорович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, судове рішення у справі № 752/21859/19 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 перебувало на стадії касаційного перегляду. 07.12.2022 року постановою Верховного Суду рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 752/21859/19 були частково скасовані, а 10.01.2023 року повністю закрите відповідне виконавче провадження і знятий арешт зі спірної квартири.

Також апелянт не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_1 , окрім спірної квартири, немає іншого майна, оскільки апелянт, крім спірної квартири, є також власником машиномісця за адресою АДРЕСА_2 , гараж НОМЕР_2 та машиномісця за адресою АДРЕСА_3 .

Зазначає, що в судовому засіданні 05.12.2022 року представник відповідача також звертав увагу суду на те, що за весь час свого добросовісного і відкритого володіння квартирою ОСОБА_1 жодного разу не вчиняв ніяких спроб її відчужити чи приховати, а тому відсутні підстави для накладення арешту та заборони вчиняти дії щодо відчуження спірної квартири.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача у справі Акціонерного товариства " Універсал Банк" адвокат Вонсович Ольга Анатоліївна провила відхилити апеляційну скаргу , ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 05.12.2021 року залишити без змін. Посилається на те, що при вжитті заходів забезпечення позову судом першої інстанції було враховано як зміст вимог позивача, які полягають у оспоренні законності вчинення відповідачами правочинів у відношенні нерухомого майна і реєстрації права власності на це нерухоме майно, так і співмірність вжитих заходів забезпечення позову із позовними вимогами. Вказує на те, що вжиті судом заходи забезпечення позову не призведуть до суттєвого обмеження прав ОСОБА_1 , так як він залишається власником вказаного майна та його користувачем, а вжиті заходи забезпечення позову лише перешкоджають розпорядженню спірним майном до вирішення спору у даній справі, а тому є співмірними із позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження можливого відчуження нерухомого майна чи ускладнення виконання можливого рішення суду, не спростовують правильності висновків суду, так як ОСОБА_1 , як титульний власник спірної квартири, має право в будь-який момент вчинити дії щодо відчуження вказаного майна, а тому вжиті судом заходи забезпечення позову направлені на забезпечення виконання можливого рішення суду у даній справі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дворцов Владислав Ігорович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк», відповідач Державний реєстратор Вороньківської сільської ради Броварського району Чернігівської області Беляєва Катерина Андріївна, відповідачка ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, представник третьої особи Акціонерного товариства «ВТБ Банк», треті особи : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом прядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого даний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 519/090608 від 09 червня 2008 року, а також будь- яких додаткових угод до нього, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний до 08 червня 2020 року повернути іпотеко- держателю кредит у розмірі 500 000,00 доларів США, проценти за користування ним у розмірі 14% річних, комісію, неустойку та інші штрафні санкції, а також інші платежі, передбачені кредитним договором та даним договором, в тому числі, витрати, понесені іпотекодержателем у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору за даним договором іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 24-26)

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2013 року позов ПАТ «БМ Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» суму заборгованості за договором кредиту № 519/090608 від 09.06.2008 року в розмірі 5276 193 грн. 21 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_13 на користь ПАТ «БМ Банк» суму заборгованості за договором кредиту №473/280308 від 28.03.2008 року в розмірі 646 163 грн. 15 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_13 на користь ПАТ «БМ Банк» судовий збір в сумі 6882 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 16-18)

21 жовтня 2020 року між Акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Акціонерним товариством «Універсал Банк» було укладено договір № 75-РБ про відступлення прав вимоги. (т. 1 а.с. 28-29)

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується інформацією, сформованою за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» (т. 1 а.с. 55-57, т. 2 а.с. 14)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у розмірі 378 894 (триста сімдесят вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні, пеню у розмірі 2 773 504 (два мільйони сімсот сімдесят три тисячі п`ятсот чотири) гривні 08 копійок, три проценти річних у розмірі 11 399 (одинадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять) гривень 10 копійок та судовий збір у розмірі 9 605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень (т. 1 а.с. 136-140)

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем 27 січня 2022 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Задовольняючи заяву представника позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Вонсович Ольга Аатоліївни про забезпечення позову, накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 та забороняючи вчиняти дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову у вигляді арешту майна та предметом позовних вимог, а невжиття такого заходу забезпечення позову може призвести до того, що, ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно п. 1, п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Вороньківської сільської ради Броварського району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» про визнання протиправним та скасування рішення та звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Отже, предметом спору у даній справі є квартира АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу.

Наразі позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на іпотечне майно, яким є квартира АДРЕСА_1 ,власником якої є відповідач ОСОБА_1 , а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на дану квартиру та заборони вчиняти дії, спрямовані на відчуження цієї квартири в будь-який спосіб, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду у даній справі.

Також судом при задоволенні заяви про забезпечення позову способом накладення арешту на спірну квартиру та заборони вчиняти дії, спрямовані на відчуження цієї квартири в повній мірі враховано принцип співмірностізабезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент прийняття оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, судове рішення у справі № 752/21859/19 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 перебувало на стадії касаційного перегляду і 07.12.2022 року постановою Верховного Суду рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 752/21859/19 були частково скасовані, а 10.01.2023 року повністю закрите відповідне виконавче провадження і знятий арешт зі спірної квартири, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у даній справі способом накладення арешту на спірну квартиру та заборони вчиняти дії, спрямовані на відчуження цієї квартири, так як існує ризик того, що відповідач, як титульний власник спірної квартири, має можливість в будь-який час вчинити дії щодо відчуження цієї квартири на користь третіх осіб, що призведе до ускладнення виконання можливого рішення суду у даній справі.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 про те, що за весь час свого добросовісного і відкритого володіння спірною квартирою ОСОБА_1 жодного разу не вчиняв ніяких спроб її відчужити чи приховати, так як не вчинення вказаних дій відповідачем до постановлення вказаної ухвали, не свідчить про неможливість вчинення ним дій щодо відчуження спірної квартири в подальшому.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції надав належну правову оцінку доводам заяви з урахування предмету спору та наданих до заяви доказів, вірно застосував норми процесуального права та постановив законну та обґрунтовану ухвалу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року про забезпечення позову постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дворцова Владислава Ігоровича.

Керуючись ст.ст. 367,368,374,375,381-384 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дворцова Владислава Ігоровича залишити без задоволення

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 травня 2023 року.

Головуючий: Судді: