Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4784/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дротинці Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області помер батько позивачів ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 . З ним на час смерті проживали діти - спадкоємці першої черги позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також мама позивачів та дружина спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сестра позивачів, відповідачка ОСОБА_3 , проживала окремо в АДРЕСА_2 . Після смерті батька позивачів ОСОБА_4 залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в АДРЕСА_1 , який успадкували по 1/3 частині спадкового майна дружина спадкодавця ОСОБА_5 , і його двоє дітей позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Відповідачка спадщину після смерті свого батька не прийняла. За оформленням спадкових прав спадкоємці до нотаріуса не зверталися тому будинок і на даний час рахується за батьком сторін - спадкодавцем ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх мати - ОСОБА_5 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали її діти, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які успадкували порівну 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , тобто по 1/6 частці кожний (по половині з її частки 1/3). Позивачі вказують, що для оформлення спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої матері ОСОБА_5 , однак спадщину оформити не змогли, оскільки відповідно до письмової відповіді №213/01-16 від 15.06.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою такої відмови вказано відсутність оригіналу правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Виходячи з даних обставин позивачі змушені звертатись до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами.

Позивачі у підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачка будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву, згідно якої вимоги позивачів визнає повністю та проить суд розглянути справу у її відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в підготовче судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дротинці Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області помер батько сторін ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.09.2019 року.

На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 .

За час свого життя батько позивачів заповіт не залишив.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який не виготовлено правовстановлюючі документи.

Спадкоємцями першої черги були діти померлого, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також мама позивачів та дружина спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ще одним спадкоємцем першої черги є сестра позивачів, відповідачка ОСОБА_3 , яка проживала окремо в АДРЕСА_2 та спадщину після свого батька не прийняла.

Суд констатує, що позивачі та їх мати після смерті спадкодавця відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємці за законом спадщину прийняли, оскільки на день смерті спадкодавця проживали разом з ним у спадковому будинку, відповідно успадкували по 1/3 частині спадкового майна.

Разом з тим садкові права оформлено не було, тому й на даний час житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за померлим ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Виноградівської міської ради за № 216 від 28.07.2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дротинці Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області померла мати сторін ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.12.2021 року.

ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 .

На час смерті з нею проживали спадкоємці першої черги, діти спадкодавця позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилася частка у спадковому майні, а саме 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , яка успадкована нею після смерті її чоловіка ОСОБА_4 .

Заповіт померла на випадок своєї смерті не залишила, тому спадкування відбулось згідно закону.

Дочка спадкодавця, рідна сестра позивачів ОСОБА_3 проживала окремо в АДРЕСА_2 .

Жодних претензій (вимог) до спадкового майна ОСОБА_6 не має, про що подала суду відповідну заяву.

Таким чином, суд констатує, що позивачі прийняли спадщину після смерті їх матері ОСОБА_5 в рівних частинах по 1/6 частці кожний (по половині з її частки 1/3).

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю оформлення спадщини, що залишилася після смерті матері, позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., де йому було надано лист - відмову за 213/01-16 від 15.06.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з тим правовстановлюючі документи на спадкове майно не виготовлено.

Таким чином позивачі не мають можливості оформити спадщину, яка залишилася після смерті їх батьків, через нотаріальну контору із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок та довідки №846 від 22 грудня 2022 року, виданої КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 завершений будівництвом та інвентаризаційна вартість станом на грудень становить 121991 (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна) грн.. Загальна корисна площа житлового будинку складає : 51,7 кв.м., в тому числі житлова 47,3. кв.м . На земельній ділянці знаходиться : житловий будинок літ. А - саман, літня кухня літ. Б - шлакобетон, сарай літ. В - шлакобетон, вбиральня літ. Г- шлакобетон, ворота №1, Огорожа №2. Рік побудови ждитлового будинку - 1962. Житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 рахувався за ОСОБА_4 згідно довідки Виноградівської міської ради за № 216 від 28.07.2022 року. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено.

Відповідно до ч. 3.ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджененаказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачами вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачами на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1225, 1268, 1269, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканцем АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування на :

- 1/3 частину завершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,7 кв.м., в тому числі житловою - 47,3 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/6 частину завершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,7 кв.м., в тому числі житловою - 47,3 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування на :

- 1/3 частину завершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,7 кв.м., в тому числі житловою - 47,3 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/6 частину завершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,7 кв.м., в тому числі житловою - 47,3 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.10.2023.

ГоловуючийТ. Ю. Левко