Справа № 754/8910/22
У Х В А Л А

29 травня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

секретаря судового засідання Рябенка В.О.

позивача і представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2

преставника відповідача ОСОБА_3

перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України при поданні зустрічної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Піщанської сільської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської РДА у м. Києві, Служба у справах дітей Піщанської сільської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою .

В підготовчому судовому засіданні відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву про позбавлення батька дитини - ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки.

Перевіривши зустрічну позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Позов не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що станом на січень 2023 року становить 1073,60 грн.

В матеріалах зустрічної позовної заяви відсутня квитанція про сплату судового збору.

Позивач посилалась на те, що вона звільнена від сплати судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється з громадян, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

З урахуванням приписів п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає доводи позивача щодо звільнення від сплати судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав необґрунтованими, оскільки позов про позбавлення батьківських прав відповідача не вирішує питання прав та обов`язків малолітньої дитини, а стосується лише прав та обов`язків відповідача як батька дитини, яких останній може бути позбавлений у разі ухвалення рішення про задоволення позову. Крім того, Закон України «Про судовий збір» не відносить малолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13 червня 2018 року у справі № 367/5983/16-ц.

Зважаючи на те, що вимога про позбавлення батьківських прав є вимогою немайнового характеру, то за подання даного позову до суду сплаті підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

З огляду на викладе позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сімї Деснянської РДА у м. Києві, Служба у справах дітей Піщанської сільської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав відносно доньки - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали до 07 червня 2023 року включно.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б. Саламон