КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/5848/20-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8647/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року у складі судді Бусик О.Л.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до «Представництво «АЗВІРТ» ММС» про стягнення невиплаченого заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 210 000 грн (210 888 грн 68 коп.)

Позов обґрунтовано тим, що з 06 червня 2019 року ОСОБА_1 працював на посаді охоронника відділу охорони в Представництві «АЗВІРТ» ММС», а 08 січня 2020 року наказом 4-к був звільнений з роботи відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні відповідач не сплатив кошти за відпрацьований робочий час, понаднормову роботу, роботу у вихідні та святкові дні за період роботи з червня 2019 року по січень 2020 року.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не були прийняті до уваги покази свідків, які працювали разом з позивачем, щодо не складання графіків роботи у відділі охорони відповідача. Графіки змінності затверджуються керівником за погодженням з представниками трудового колективу, враховуючи норми ст. ст. 50, 51, 57-59, 66, 70 КЗпП. Саме графіки роботи дають можливість контролювати дотримання працедавцем балансу робочого часу для кожного працівника в межах облікового періоду, адже графік разом з табелем використання робочого часу є запорукою дотримання трудового законодавства. Оскільки графік погоджується працівником, а табель ні, тому лише сам табель не є доказом дотримання трудового законодавства, бо він складається роботодавцем, який часто є порушником трудового законодавства, особливо коли не вистачає працівників, як в даному випадку.

Вказує, що суд першої інстанції не з`ясував чому у працедавця відсутні графіки роботи.

Зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права: ст. ст. 30, 57-59, 110 КзпП, наказ Мінпраці та соціальної політики №138 від 19 квітня 2006 року та затверджені ним Методичні рекомендації, ст. 30 Закону України «Про оплату праці». При виплаті зарплати працівникам не надавалися розрахункові листи, а зарплати виплачувалась із порушенням строків виплати, а тому про недоплати та інші суттєві неточності в обліку часі, стало відомо при звільненні та отриманні розрахункових листів за весь час роботи.

Судом порушено ч. 5, ст. 12 ЦПК України, при розгляді справи не збережено об`єктивності і неупередженості.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотаня про закриття провадження у справі, з підстав того, що «Представництво «АЗВІРТ» ММС», яке в силу положень ст. 95 ЦК України не є юридичною особою, а отже не наділене цивільною процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі.

Заслухавши представницю позивача, яка просила клопотання відхилити, та представника відповідача, заявлене ним клопотання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає зазначити наступне.

З і справи убачається, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2020 року, замінено неналежного відповідача ТОВ "Азвірт Україна" на належного Представництво "Азвірт MMC" (а.с. 53 т.1).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава

Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно статті 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Відповідно частинам 2-3 статті 95 ЦК України представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).

З урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Відтак справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Убачається, що відповідно до даних Положення про Представництво "АЗВІРТ "MMC" останнє створено ТОВ "Азвірт" для досягнення власних цілей.

Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ представництво має ідентифікаційний код 26628084. Правовий статус суб`єкта без права юридичної особи (а.с. 8 т.1).

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що провадження у даній справі слід закрити, з огляду на те, що позивачем пред`явлено позов до представництва підприємства, яке в силу положень статті 95 ЦК України не є юридичною особою, а отже не наділене цивільною процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах № 760/32455/19 від 14 червня 2021 року та № 676/5955/18-ц від 22 травня 2019 року.

Районний суд на вказане увагу не звернув, у зв`язку із чим ухвалив помилкове рішення.

Доводи апеляційної скарги не підлягають розгляду, оскільки наведене вище є самостійною і достатньою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 255, 259, 367, 377 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до «Представництво «АЗВІРТ» ММС» про стягнення невиплаченого заробітку - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: