Постанова

Іменем України

13 липня 2023 року

м. Київ

справа № 824/20/23

провадження № 61-6611ав23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

за участі секретаря судового засідання - Бабійчук В. С.,

учасники справи:

заявник- державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

представник заявника - Мітічкін Антон Сергійович,

заінтересована особа - компанія Zentrum Solutions AG (Швейцарія),

представник заінтересованої особи - Муляр Євгеній Григорович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня

2023 року та додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року у складі судді Слюсар Т. А. у справі за заявою державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У лютому 2023 року державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулося до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 02 вересня 2022 року.

Заяву мотивовано тим, що рішенням МКАС при ТПП України

від 02 вересня 2022 року, ухваленим у справі № 292/2021, стягнуто з

ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії Zentrum Solutions

AG(Швейцарія) 30 208,26 євро - основного боргу за поставлену продукцію,

1 867,94 євро - 3% річних з порушення грошового зобов`язання,

2 421,59 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 1 500 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 35 997,79 євро.

ДП «НАЕК «Енергоатом» не погоджується із зазначеним арбітражним рішенням та просить його скасувати, оскільки суд фактично вийшов за межі, охоплені умовами арбітражної угоди з огляду на те, що контрактом сторони жодним чином не передбачили, що витрати понесені позивачем на території його місцезнаходження нестиме відповідач, крім того МКАС порушив норму частини другої статті 632 ЦК України, фактично змінив ціну контракту після його укладення, що в свою чергу не було передбачено його умовами.

Також зазначено, що в укладеному між сторонами контракті, у розділі 9 міститься арбітражне застереження, проте розділом 9 контракту не передбачено застережень про можливість передачі на розгляд МКАС спорів щодо виконання договорів про публічні закупівлі, а відтак дана обставина суперечить положенням частини другої статті 22 ГПК України.

Крім того вказує, що оскаржуване рішення порушує публічний порядок України, оскільки загрожує безпеці та економіці України. Фактично буде надано дозвіл на стягнення коштів у розмірі 35 997,79 євро з підприємства, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави Україна та матиме наслідок належного забезпечення оплати заробітної плати працівникам, можливості доведення підприємства до банкрутства, впливу на належне забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безперебійного електропостачання суб`єктів господарювання та населення, зокрема в зимовий період, а також постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України

від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021.

Додатковою ухвалою Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії Zentrum Solutions AG (Швейцарія) 500 євро витрат на професійну правничу допомогу.

Судові рішення мотивовано тим, що сторони угоди передали на вирішення МКАС усі питання, пов`язані з умовами контракту. Арбітражний суд діяв у межах своїх повноважень, розглянув усі вимоги сторін та вирішив конктрений спір між сторонами в межах укладеного контракту. Суд першої інстанції визнав неспроможними доводи заявника про те, що передання на розгляд МКАС при ТПП України спору щодо виконання контракту про публічні закупівлі суперечить положенням частини другої статті 22 ГПК України, оскільки спір, що виник при виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб, не може бути предметом розгляду третейського суду на території України, але може бути віднесений сторонами до компетенції міжнародного арбітражного суду.

Крім того, Закон України «Про міжнародний комерційний арбітраж» не містить прямої заборони щодо передачі на розгляд міжнародного комерційного арбітражу спорів, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб.

Суд відхилив посилання заявника на порушення оскаржуваним рішення арбітражного суду публічного порядку, оскільки сама по собі можливість впливу рішення арбітражного суду на платоспроможність державного підприємства не може свідчити про порушення таким рішенням публічного порядку України. Вважав, що доводи заявника ДП «НАЕК «Енергоатом» про те, що він відноситься до підприємств, що має стратегічне значення для економіки держави та стягнення грошових коштів вплине на платоспроможність останнього, а також може призвести до банкрутства підприємства, ґрунтуються виключно на припущеннях заявника, отже є недоведеними.

Суд вважав за можливе стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії Zentrum Solutions AG (Швейцарія) 500 євро витрат на професійну правничу допомогу, які понесла компанія у зв`язку із розглядом заяви

ДП «НАЕК «Енергоатом» про скасування рішення МКАС при ТПП України, з огляду на їх доведеність.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

До Верховного Суду 03 травня 2023 року ДП «НАЕК «Енергоатом» подало апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року, постановлену ним як судом першої інстанції, у якій просить її скасувати та ухвалити нове, яким частково скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 в частині арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою, а саме покладення на боржника 232,46 євро банківських витрат позивача у справі № 292/2021, нарахування 3% річних з основного боргу який згідно з рішенням МКАС включає суму банківської комісії та зайвого стягнення арбітражного збору.

До Верховного Суду 09 червня 2023 року ДП «НАЕК «Енергоатом» подало апеляційну скаргу на додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року, постановлену ним як судом першої інстанції, у якій просить її скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви Zentrum Solutions AG (Швейцарія) щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги

Особа, яка подала апеляційні скарги, зазначає, що МКАС при ТПП фактично вийшов за межі, охоплені умовами арбітражної угоди з огляду на те, що контрактом сторони жодним чином не передбачили, що витрати понесені позивачем на території його місцезнаходження нестиме відповідач. Крім того, МКАС при ТПП України порушив норму частини другої статті 632 ЦК України, фактично змінив ціну контракту після його укладення, що в свою чергу не було передбачено його умовами.

Суд першої інстанції не взяв до уваги співмірність заявлених компанією Zentrum Solutions AG (Швейцарія) витрат на правову допомогу із складністю справи, необхідності таких витрат, в тому числі обсягу виконаних робіт, фінансовий стан боржника, та не перевірив чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Відзиви на апеляційні скарги

У травні та червні 2023 року від компанії Zentrum Solutions AG (Швейцарія) надійшли відзиви на апеляційні скарги, в яких компанія посилається на необґрунтованість доводів скарг та законність постановлених апеляційним судом ухвал. Крім того, витрати на правову допомогу, пов`язані з подачею та розглядом апеляційної скарги, просили покласти на відповідача.

Вказує, що згідно з пунктом 9.3 укладеного між сторонами контракту усі неврегульовані за контрактом спори передаються заінтересованою стороною на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у відповідності до Регламенту даного суду, з дотриманням претензійного порядку врегулювання спору. Переданий на розгляд МКАС при ТПП України спір про стягнення з ДП «НАЕК«Енергоатом» на користь компанії Zentrum Solutions AG про стягнення заборгованості ґрунтується на укладеному між сторонами контракті

від 19 серпня 2019 року № 53-129-01-19-01942. Зазначає, що боржником не надано жодного доказу у розумінні статті 76 ЦПК України, який би дійсно підтвердив неспівмірність заявлених заявником витрат на правову допомогу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2023 року прийнято до провадження апеляційну скаргу державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція сторін у суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні представник ДП «НАЕК «Енергоатом»

Мітічкін А. С. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник компанії ZentrumSolutions AG Муляр Є. Г. просили відмовити у задоволенні апеляційних скарг та залишити судові рішення суду першої інстанції без змін та стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом»

400 євро в рахунок компенсації витрат на правничу допомогу.

При цьому до закінчення судових дебатів у справі представник компанії Zentrum Solutions AG Муляр Є. Г. повідомив, що протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги він надасть докази про розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного провадження.

Представник ДП «НАЕК «Енергоатом» - Мітічкін А. С. просив відмовити Zentrum Solutions AG в задоволенні клопотання, викладеного у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір адвокатського гонорару в сумі 400,00 євро не доведений документально, не відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатами послуг. У випадку, якщо суд задовольнить відповідне клопотання, просив зменшити розмір таких витрат, оскільки справа не є складною.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

19 серпня 2019 року між ДП «НАЕК «Енергоатом» та компанією Zentrum Solutions AG (Швейцарія) було укладено контракт № 53-129-01-19-01942, умовами якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у контракті поставити обмежувачі перенапруги, а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених контрактом прийняти і оплатити продукцію (а. с. 43-53).

Згідно з пунктом 9.3 вказаного контракту усі неврегульовані за контрактом спори передаються заінтересованою стороною на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у відповідності до Регламенту даного суду, з дотриманням претензійного порядку врегулювання спору. Місцезнаходження суду - м. Київ. Право, що підлягає застосуванню - матеріальне право України.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до

31 травня 2020 року, а в частині оплати за поставлену продукцію - до повного розрахунку (пункт 10.1 контракту). Закінчення строку дії контракту не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії, та виконання діючих зобов`язань (пункт 10.3 контракту). Контракт укладений у відповідності до рішення Тендерного комітету

ДП «НАЕК «Енергоатом» (протокол засідання ТК від 30 липня 2019 року) (пункт 11.3 контракту).

Додатковою угодою до контракту, укладеною 01 квітня 2020 року, ДП «НАЕК «Енергоатом» та компанія Zentrum Solutions AG (Швейцарія) домовилися, зокрема, про зменшення суми контракту з 200 145 євро до 172 080 євро, а також викладення специфікації в новій редакції, наведеній у додатку № 1 до угоди.

Додатковою угодою до контракту, укладеною 22 травня 2020 року,

ДП «НАЕК «Енергоатом» та компанія Zentrum Solutions AG (Швейцарія) домовилися про викладення розділу ІV контракту «Порядок здійснення оплати» у новій редакції.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії Zentrum SolutionsAG 30 208,26 євро - основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, 2 421,59 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 1 500,00 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 35 997,79 євро.

Рішення арбітражного суду є остаточним та набрало законної сили

02 вересня 2022 року (а. с. 20-41).

У листопаді 2022 року ДП «НАЕК «Енергоатом» звернулося до МКАС при ТПП України із клопотанням про виправлення арбітражного рішення у частині зазначення розміру основного боргу, з вирахуванням 232, 46 євро, які були списані банком позивача та усупереч контракту покладені на відповідача, та визначити розмір 3% річних виходячи із розміру основного боргу

30 135 євро.

Розглянувши зазначене клопотання, МКАС при ТПП України залишив його без задоволення. Арбітражний суд вказав, що відповідачу було надано усі можливості для викладення своєї позиції по суті позовних вимог, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву були враховані складом арбітражного суду при винесенні арбітражного рішення у справі. Арбітражний суд відхилив представлену відповідачем копію платіжного доручення в іноземній валюті від 21 серпня 2020 року № 868, оскільки вона не була долучена до матеріалів справи з відзивом, у якому останній розмір основного боргу та розмір 3% річних не спростував, прохання відмовити у частині позовних вимог не заявив. Копія довідки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем, що додана до цього клопотання складена

14 листопада 2022 року, тобто більше ніж 2 місяці з дати винесення складом арбітражного суду рішення у справі.

Мотивувальна частина

Щодо підстав оскарження рішення міжнародного арбітражного суду

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

Частиною першою статті 459 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Відповідно до частини другої статті 459 ЦПК України, яка узгоджується із частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Тлумачення статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

Державні суди і міжнародний комерційний арбітраж як юрисдикційні форми захисту цивільних прав є незалежними один від одного. Передумовою цього є визнання обов`язковості арбітражної угоди (стаття 3 Нью-Йоркської Конвенції 1958 року, стаття 5 Конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 7 і 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», пункт 6 частини першої статті 257 ЦПК України).

Водночас арбітражний розгляд справи як інститут приватного вирішення спору не виключає взаємодії із державними судами. Згідно із законодавством України державні суди виконують щодо міжнародного комерційного арбітражу дві функції: функцію сприяння і функцію контролю. Остання передбачає, у тому числі перевірку законності арбітражного рішення, що здійснюється під час розгляду заяви про скасування арбітражного рішення або про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення.

Рішення національного суду про скасування арбітражного рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Щодо компетенції МКАС при ТПП України

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Згідно зі статтею 16 вказаного Закону питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у кожній конкретній справі вирішує склад Арбітражного суду, який розглядає спір (The principle of «competence-competence»).

Отже, на практиці наведений принцип реалізується таким чином, що сам Арбітражний суд має тлумачити зміст арбітражної угоди з метою визначення наявності чи відсутності у нього (суду) компетенції на розгляд конкретної справи.

У силу положень статті 7 цього Закону Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України має право розглядати спори за наявності письмової угоди сторін про передачу спору, що виник між ними або може виникнути в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні, на вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до пункту 1 статті 7 вказаного Закону арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні.

Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

У пунктах 9.3-9.5 Контракту сторони погодили, що всі неврегульовані за контрактом спори передаються заінтересованою стороною на розгляд до МКАС при ТПП України у відповідності до Регламенту даного суду, з дотриманням претензійного порядку врегулювання спору. Місцезнаходження арбітражного суду - місто Київ, Україна. Право, що підлягає застосуванню, - матеріальне право України. Мова діловодства та арбітражного судочинства - українська. Рішення арбітражного суду є остаточним та обов`язковим для виконання сторонами Контракту.

Тобто сторони однозначно у письмовій формі висловили арбітражне застереження, відповідно до якого будь-який спір, розбіжності або вимога щодо Контракту підлягають розгляду у МКАС при ТПП України відповідно до його Регламенту. Також сторони узгодили місце проведення засідання складу Арбітражного суду та мову арбітражного розгляду.

Отже, у МКАС при ТПП України наявна компетенція на розгляд цього спору.

Щодо доводів апеляційної скарги про вихід арбітражного суду за межі умов арбітражної угоди

У апеляційній скарзі боржник посилається на те, що арбітражний суд вийшов за межі умов арбітражної угоди з огляду на те, що контрактом сторони жодним чином не передбачили, що витрати понесені позивачем на території його місцезнаходження нестиме відповідач, крім того, арбітражний суд порушив норму частини другої статті 632 ЦК України, фактично змінив ціну контракту після його укладення, що в свою чергу не було передбачено його умовами.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою.

Верховний Суд не погоджується із доводами боржника про наявність підстав для скасування рішення арбітражного суду на підставі підпункту «в» пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України, оскільки у пункті 9.3 Контракту сторони погодили, що усі неврегульовані за контрактом спори передаються заінтересованою стороною на розгляд МКАС при ТПП України у відповідності до Регламенту даного суду, з дотриманням претензійного порядку врегулювання спору.

Посилання на те, що сторони не передбачили, що витрати понесені позивачем на території його місцезнаходження нестиме відповідач, не може бути підставою для скасування рішення арбітражного суду, оскільки спір з огляду на пункт 9. 3 контракту підпадає під умови арбітражної угоди і рішення не містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди.

Розгляд МКАС при ТПП України питання стягнення суми основного боргу разом із 3% річних у розмірі 1 867,94 євро та покладення на боржника

232,46 євро банківських витрат не виходить за межі укладеного між сторонами арбітражної угоди.

Крім того, слід зазначити, що відповідач при розгляді справи МКАС при ТПП України не скористався своїм правом викласти свою позицію щодо незгоди з розміром заборгованості та 3% річних, прохання відмовити у частині позовних вимог не заявив, що також свідчить про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення МКАС при ТПП України на підставі підпункту «в» пункту 1 частини другої статті 459 ЦПК України.

Отже, оспорюване рішення МКАС при ТПП України про стягнення

з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії Zentrum Solutions AG про стягнення заборгованості ґрунтується на укладеному між сторонами контракті від 19 серпня 2019 року № 53-129-01-19-01942.

Щодо доводів апеляційної скарги на додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням (частина перша статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналогічні положення викладені в частинах першій, другій статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року) (далі - Правила адвокатської етики).

Відповідно до частини третьої статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

З огляду на викладене Верховний Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом з питань визначення розміру гонорару чи його зменшення можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам (постанови Верховного Суд від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, від 21 квітня 2021 року у справі

№ 488/1363/17, провадження № 61-11991св20).

Цивільним процесуальним законом визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30).

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди № 2 до договору про надання правничої допомоги від 09 вересня 2021 року № KMLF/68/2021 сторони домовились, що Адвокатське об`єднання «Юридична фірма «Копусь і Муляр» в особі керуючого партнера адвоката Муляра Є. Г. надає компанії Zentrum Solutions AG правничу допомогу, а саме представляє інтереси клієнта у Київському апеляційному суді щодо скасування рішення МКАС при ТПП України

від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 2 сторони домовились, що загальна сума гонорару становить 500,00 євро, які клієнт сплачує протягом трьох робочих днів з дати укладення цієї додаткової угоди.

Компанія ZentrumSolutions AG на підтвердження витрат надала договір про надання правничої допомоги від 09 вересня 2021 року № KMLF/68/2021, додаткову угоду № 2 від 28 лютого 2023 року, рахунок від 28 лютого 20

23 року № 68/2022/5 на суму 500,00 євро, банківську виписку від 31 березня 2023 року.

Адвокатський об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» було здійснено такі дії: консультація клієнта; формування правової позиції та узгодження її з клієнтом; підготовка та подання заперечень на заяву про скасування рішення МКАС при ТПП України; участь у судовому засіданні.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами верховенства права справедливості, пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на наявність клопотання ДП «НАЕК «Енергоатом» про зменшення розміру правничої допомоги, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та відсутність у тексті додаткової угоди умов щодо форми і порядку обчислення адвокатського гонорару, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням заявнику послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що заявлена представником компанії ZentrumSolutions AG сума в розмірі 500,00 євро є надмірною та неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок ДП «НАЕК «Енергоатом», з урахуванням його заперечень, підлягає зменшенню та відшкодуванню у розмірі 350,00 євро, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Щодо додаткової ухвали Київського апеляційного суду від 11 травня

2023 року, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені Київським апеляційним судом повно, колегія суддів дійшла висновку, що додаткова ухвала Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року підлягає зміні, шляхом зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 500,00 євро до 350,00 євро.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року змінити, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 500,00 євро до

350,00 євро.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара