Справа № 275/595/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 червня 2023 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області у складі Миколайчук П.В., розглянувши матеріали позову представника позивача адвоката Загарнюк Д.А. в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Загарнюк Д.А. звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області в інтересах позивачки ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 , визнати за позивачкою право приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , на частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на частину квартири АДРЕСА_3 та на частину доходів , отриманих відповідачем від зайняття підприємницькою діяльністю, справа № 275/595/23.

Одночасно з позовом представником позивача адвокатом Загарнюком Д.А. подано заяву про забезпечення позову, яка задоволена судом ухвалою від 01.06.2023.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно з ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (виключна підсудність).

Як роз`яснено в п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК).

У даному спорі позовні вимоги стосуються кількох об`єктів нерухомого майна, розташованих в різних місцях та в межах юрисдикції різних судів:

-квартира АДРЕСА_1 , з пов`язаною земельною ділянкою;

-квартира АДРЕСА_3 .

Водночас, в позові жодним чином не наведено вартості вказаних спірних об`єктів нерухомого майна, що унеможливлює оцінку судом питання про підсудність спору за правилами виключної підсудності саме Брусилівському районному суду Житомирської області.

Також, відсутність наведеної вартості нерухомого майна призводить і до незазначення в позові ціни позову, що також є невиконанням вимог п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК (колишня редакція) такий обов`язок покладається на позивача.

При цьому суду не наведено доводів через які позивач позбавлений можливості визначити вартість спірного майна.

Вказане питання не є формальним, адже прямо впливає на можливість суду визначити підступність даного спору за правилами ст. 30 ЦПК України, оскільки порушення правил підсудності є безумовною підставою для скасування рішення суду в цивільній справі, згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Таким чином, для усунення недоліків позову, позивачу необхідно надати суду належним чином оформлену позовну заяву та докази з зазначенням вартості спірного нерухомого майна та зазначенням ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача адвоката Загарнюк Д.А. в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 01.06.2023.

Суддя Миколайчук П.В.