Справа №601/301/23
Провадження № 2/601/202/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни № 1211 від 24 квітня 2019 року таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування доводів позовних вимог зазначено, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № TEК0GL. Відповідно до даного договору позивач отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США на термін до 25 квітня 2028 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 25 квітня 2008 року позивач передав банку в іпотеку належну йому двокімнатну квартиру загальною площею 41,60 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором іпотеки квартири № TEК0GL від 25 квітня 2008 року.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2016 року у справі № 601/2009/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 38562.02 долари США, що за курсом НБУ від 25 червня 2015 року еквівалентно 816357 гривень 96 копійок за кредитним договором № TEК0GL від 25 квітня 2008 року, а також судові витрати по справі у розмірі 3 654 гривні.

На підставі вказаного судового рішення, яке набрало законної сили 24 квітня 2016 року, 25 квітня 2016 року Кременецьким районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні у Кременецькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Окрім цього 16 грудня 2021 року Кременецьким відділом державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 1211, виданого 24 квітня 2019 року про звернення стягнення на зазначену вище квартиру.

Так, 24 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1211, відповідно до якого нотаріус пропонує звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Надалі нотаріус вказує, що зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № TEК0GL передано в іпотеку АТ КБ "Приватбанк", яке є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк".

Вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступних підстав. Вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом без достатніх правових підстав. Відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не могло бути надано приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. дійсних документів, які б підтверджували безспірність стягнення заборгованості, оскільки заборгованість за кредитним договором № TEК0GL від 25 квітня 2008 року у розмірі 38562,02 долари США, що за курсом НБУ від 25 червня 2015 року еквівалентно 816357 гривень 96 копійок, стягнута з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2016 року у справі № 601/2009/15-ц.

Окрім цього, стягнення нотаріусом заборгованості за десять років десять місяців - з 25 квітня 2008 року по 25 лютого 2019 року суперечить вказаному судовому рішенню, яким стягнуто з позивача заборгованість за цим же кредитним договором станом на 26 травня 2015 року, у тому числі 35611,93 долари США заборгованості за тілом кредиту.

Тобто, при вчиненні виконавчого напису нотаріус протиправно не звернув уваги на той факт, що з дня виникнення права вимоги Банку минуло більше трьох років, що є підставою для відмови у вчиненні виконавчого напису.

Окрім того, на даний час заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк" за згаданим вище кредитним та іпотечним договором є повністю погашеною.

Позивач вважає, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не мала достатніх правових підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, та й загалом будь-які матеріально-правові підстави для звернення стягнення на майно ОСОБА_1 відпали з моменту виконання позивачем Додаткової угоди до кредитного договору - у зв`язку з припиненням обов`язку боржника з передбачених законом підстав, а тому вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сідорова І.А. у судове засідання не з`явилися, надіславши на адресу суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задоволити.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, однак в судове засідання не з`явився, надавши суду письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги не визнає, оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростував належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення та не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості на суму, вказану у виконавчому написі нотаріуса.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Ухвалою судді від 09 лютого 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № TEК0GL, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США на термін до 25 квітня 2028 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Договір нотаріально не посвідчений.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 25 квітня 2008 року ОСОБА_1 передав банку в іпотеку належну йому двокімнатну квартиру загальною площею 41,60 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором іпотеки квартири № TEК0GL від 25 квітня 2008 року.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2016 року у справі № 601/2009/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 38562.02 долари США, що за курсом НБУ від 25 червня 2015 року еквівалентно 816357 гривень 96 копійок за кредитним договором № TEК0GL від 25 квітня 2008 року, а також судові витрати по справі у розмірі 3 654 гривні.

16 грудня 2021 року Кременецьким відділом державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 1211, виданого 24 квітня 2019 року про звернення стягнення на квартиру загальною площею 41,60 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 .

24 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1211, відповідно до якого нотаріус пропонує звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Надалі нотаріус вказує, що зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № TEК0GL передано в іпотеку АТ КБ "Приватбанк", яке є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк". За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріус запропонував задовольнити вимоги АТ КБ "Приватбанк" у розмірі:

- заборгованість за кредитом 35611.93 доларів США;

- заборгованість за відсотками - 15858.63 долари США;

- пеня 25054.85 долари США,

що всього становить 76525.41 долари США, що за курсом НБУ на 25 лютого 2019 року становить 2067510.88 гривень, а також стягнути витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 3 500 гривень. Строк, за який провадиться стягнення, - десять років десять місяців, а саме з 25 квітня 2008 року по 25 лютого 2019 року.

22 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № TEК0GL від 25 квітня 2008 року. За змістом цієї угоди банк зобов`язався здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за кредитним договором, в частині заборгованості по сплаті основного боргу на 27408.18 дол. США, процентів на 26843.10 дол. США, процентів за ст. 625 Цивільного кодексу України 0.00 дол. США, по сплаті комісії на 0.00 дол. США, пені на 38507.49 дол. США, судових витрат на 0.00 гривень за умови виконання умов цієї Додаткової угоди до договору.

Відповідно до п. 1.2 Додаткової угоди встановлено на дату підписання цієї угоди заборгованість за договором у розмірі 8203.75 дол. США (в еквіваленті за курсом 300000.00 гривень) та 100.00 гривень, що складає заборгованість за основним боргом 8203,75 дол. США, процентами 0.00 дол. США, процентами за ст. 625 ЦК України 0.00 дол. США, комісією 0.00 дол. США, пенею 0.00 дол. США, судовими витратами 100.00 гривень.

Згідно з п. 1.3 Додаткової угоди ОСОБА_1 зобов`язався погасити заборгованість за Договором, визначену в п. 1.2 цієї Додаткової угоди, до 22 грудня 2022 року.

На виконання Додаткової угоди 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 сплатив АТ КБ "Приватбанк" обумовлену суму у розмірі 300000.00 гривень, що підтверджується квитанцією від 22 грудня 2022 року, а також 100.00 гривень, що підтверджується квитанцією від 22 грудня 2022 року.

23 грудня 2022 року АТ КБ "Приватбанк" видав ОСОБА_1 довідку № VMN974OKV6DFFP46, відповідно до якої станом на 23 грудня 2022 року він не має заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк".

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пунктів 1 - 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах (згідно Переліку), що встановлюють заборгованість, і які мають бути подані нотаріусу, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, зміст якої встановлений пунктом 2 глави 16 Порядку.

Пункт 3 глави 16 Порядку визначає виключний перелік умов вчинення виконавчого напису. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктами 3.3., 3.4. глави 16 Порядку встановлено, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис-вчиняється у межах цього строку, а строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 3.5. глави 16 Порядку також встановлена імперативна норма, яка передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у справі за № 6-887цс17 від 05.07.2017 з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р.

Проте, вказана постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, п.п. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався.

Окрім цього, встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис, укладено 25 квітня 2008 року. Відтак, виконавчий напис нотаріуса від 24 квітня 2019 року вчинений по спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», поза межами трьохрічного строку з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за період десять років десять місяців - з 25 квітня 2008 року по 25 лютого 2019 року суперечить не лише ухваленому судовому рішенню від 06 квітня 2016 року, а й статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки з дня виникнення права вимоги Банку минуло більше трьох років.

Крім того, усі свої зобов`язання за кредитним договором № TEК0GL від 25 квітня 2008 року та Додатковою угодою до цього договору № 1 від 22 грудня 2022 року перед АТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_1 добровільно виконав у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не мала достатніх правових підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, будь-які матеріально-правові підстави для звернення стягнення на майно ОСОБА_1 відпали з моменту виконання ним Додаткової угоди до кредитного договору - у зв`язку з припиненням обов`язку боржника з передбачених законом підстав, а тому вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 1211 вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 24 квітня 2019 року про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 2 071 010.88 гривень.

Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи, що при поданні позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 1073.60 гривень підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 12, 76-81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 24 квітня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 1211, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 2 071 010.88 гривень, - таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», юридична адреса: місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570, на користь держави судовий збір в сумі 1073.60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, .

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Центральна, 6/9, Дніпропетровської області.

Третя особа: Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), юридична адреса: вулиця Бориса Козубського, 4, місто Кременець, .

Головуючий: