У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/420/23

25 квітня 2023 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О. О., секретаря судового засідання Дякун М.В. за участі представника відповідача адвоката Кунинець Н.Й. (яка приймає участь в режимі відеоконференціїї) розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства (АТ) Райффайзен Банк про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

22 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до акціонерного товариства Райффайзен Банк про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 24 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шургот О.В. надіслали на адресу суду заяву у якій просили суд постановити ухвалу про закриття провадження по справі №338/420/23 на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки 13 квітня 2023 року відповідач фактично задовольнив його вимоги, що підтверджується наказом від 13 квітня 2023 року №1255-к. Враховуючи, що його було поновлено на роботі та сплачено середній заробіток, від позовних вимог відмовляється провадження по справі просить закрити та вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн. відповідно до положень ч.3 ст. 142 ЦПК України.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шургот О.В. не з`явились надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заяву про відмову від позову та про стягнення із відповідача судових витрат підтримують.

Представник відповідача адвокат Кунинець Н.Й. просила суд закрити провадження по справі за їх заявою, а саме за відсутністю предмету спору. Крім того, просила суд відмовити позивачу у стягненні судових витрат оскільки в порушення ст. 177 ЦПК України така вимога не була ним заявлена при подачі позову. Крім того, позивачем витрати на правову допомогу відповідно до копій банківських документів сплачено - 09 березня 2023 року, тобто ще до виконання робіт наперед. Також вважала розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним з позовними вимогами, оскільки при поновленні позивача на роботі йому було сплачено 23000 грн. середнього заробітку.

Суд, дослідивши заяви учасників по суті справи, вислухавши пояснення представника відповідача адвоката Кунинець Н.Й., перевіривши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Сторонами підтверджено факт поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року по справі N 638/3792/20).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, укладення мирової угоди тощо, вказана правова позиція викладена у постанові ВС від 01 березня 2021 року, справа 372/977/19.

Крім того, закриття провадження по справі за відсутністю предмету спору можливо лише на стадії судового розгляду та вчинення таких дій на стадії підготовчого провадження нормами ЦПК України не передбачено. Так, закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі N 953/803/20).

За таких обставин заява представника відповідача про закриття провадження в справі за відсутністю предмету спору не може бути задоволена, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Так, згідно до ч.1,3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити саме на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу…

Так, позивачем по справі відповідно до вимог п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позові зазначено витрати які позивач поніс на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн.

Також позивачем до заяви від 18 квітня 2023 року надано договір про надання правничої допомоги від 08 березня 2023 року №2/4-23. Згідно з актом приймання виконаних робіт Додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 08 березня 2023 року №2/4-23 Загальна сума наданих правничих послуг складає 7000 грн. Відповідно до квитанції N 194962944 від 09 березня 2023 року позивачем перераховано 7000 грн за правничі послуги за договором про надання правничої допомоги від 08 березня 2023 року №2/4-23.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, позивачем належним чином обгрунтовано понесені ним витрати на оплату правничої допомоги адвоката, а представником відповідача у судовому засіданні не спростовано (не надано доказів), щодо неспівмірності витрат, які поніс позивач на правничу допомогу.

За таких обставин підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн., відповідно до положень ч.3 ст. 142 ЦПК України.

Також відповідно до положень ст.ст.141,142 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. 13, 49, 182, 255, 206, 256, 258-261, 273, 352, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі №338/420/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства (АТ) Райффайзен Банк про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Стягнути з акціонерного товариства (АТ) Райффайзен Банк на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

Стягнути з акціонерного товариства (АТ) Райффайзен Банк на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Райффайзен Банк, юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 4-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14305909.

Суддя: