Справа № 452/1624/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"03" липня 2023 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

з участю секретаря судових засідань Страхоцької Т.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Самборі заяву представника відповідачки позивачки ОСОБА_1 - адвоката Живко О.Б. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

03.07.2023 року представника відповідачки позивачки ОСОБА_1 - адвоката Живко О.Б. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, посилаючись на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 12.10.2018 року у розмірі 51 000 грн., 3 % річних у сумі 6 351,94 грн. та інфляційних витрат у сумі 28 067, 25 грн. відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним задоволено.

Визнано недійсним, з моменту укладання договір безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 12.10.2018 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з моменту написання розписки ОСОБА_1 від 12.10.2018 року.

Учасники справи в судове засідання для розгляду заяви в порядку ст. 270 ЦПК України не викликалися.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву представника позивача, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 12.10.2018 року у розмірі 51 000 грн., 3 % річних у сумі 6 351,94 грн. та інфляційних витрат у сумі 28 067, 25 грн. відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним задоволено.

Визнано недійсним, з моменту укладання договір безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 12.10.2018 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з моменту написання розписки ОСОБА_1 від 12.10.2018 року.

03.07.2023 року від представника відповідачки позивачки ОСОБА_1 - адвоката Живко О.Б. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 14500,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 18.06.2021 року між адвокатом Живко О.Б. та Коротишевою У.А. укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до акту приймання передачі наданої правової допомоги від 26.06.2023 року адвокат Живко О.Б. з 18.06.2021 року по 26.06.2023 року надала клієнту послуги з надання правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 18.06.2021 року, а клієнт прийняла надані послуги.

Вартість послуг за період, вказаний в п. 1 цього Акту, становить 14 500 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., відповідно до квитанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правової допомоги від 18.06.2021 року укладений між адвокатом Живко О.Б. та Коротишевою У.А., додатковою угодою від 18.062021 року, актом приймання - передачі наданої правової допомоги від 26.06.2023 року.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені представником відповідачки позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Живко О.Б. витрати у сумі 14500,00 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим нею часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, суд вважає що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Самбірським міськрайонним судом Львівської області не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14500,00 грн. та судового збору в сумі 908 грн. на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Суддя: