Справа №751/1294/23
Провадження №2/751/621/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Бобровник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради завданої внаслідок протиправної бездіяльності і тривалим невиконанням судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, в якому просить: визнати, що протиправна бездіяльність Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради встановлена у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 року поза межами розумного строку невиконання судового рішення призвело до моральної шкоди у розмірі 20 000 (двадцяти тисяч гривень); стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, на його користь у відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцяти тисяч гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що предметом розгляду у цій справі є відшкодування моральної шкоди завданої протиправною бездіяльністю і тривалим невиконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 року справа №620/6109/22 посадовими особами Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради.

Позивач пояснює, що він має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджує посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 17.04.2015 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2021 року № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань"» я до 5 травня 2021 року отримав разову грошову допомогу 1491 гривню.

Водночас, на момент отримання ним допомоги до 5 травня за 2021 рік діяла редакція статті 12 Закону в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 367-XIV від 25.12.1998, що передбачала таку допомогу для учасників бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року (справа №620/6109/22) позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволений, визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо нарахування та виплати мені щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити мені недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Рішення вищезазначеного суду набрало законної сили.

Поруч з цим він також звернувся із заявою про примусове виконання рішення суду до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

20.12.2022 року за його заявою було відкрито виконавче провадження ВП №70569792. Станом на день звернення до суду рішення не виконано.

Протиправними діями Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, що виразилися у безпідставній відмові у виплаті йому до 5 травня 2021 року разової грошової допомоги у визначеному судом розмірі, а також бездіяльністю, що виразилася у тривалому невиконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду (справа № 620/6109/22), йому заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях через порушення моїх прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір допомоги.

Крім того, моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення його звичного способу життя, адже йому довелося неодноразово письмово звертатися до відповідача з метою реалізації свого права на отримання визначеного розміру допомоги, а потім і щодо виконання рішення суду через виконавче провадження. Звичний спосіб життя порушений внаслідок необхідності неодноразового звернення до суду за захистом свого права, а також до органів державної виконавчої служби через відмову відповідача добровільно виконати рішення суду в повному обсязі.

Все зазначене, викликало y позивача відчуття приниження, образи, незахищеності, безнадійності, вимагає від мене додаткових зусиль, порушує мій звичний спосіб життя.

Водночас й інші обставини, які мали місце та пригальмували його свідомість стосовно вирішення цього питання, зокрема важка хвороба матері, яка з 2018 року перебуває на обліку в онкологічному центрі та на її лікування йде велика кількість коштів та призов мене по мобілізації під час запровадженням воєнного стану в Україні.

Враховуючи глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об`єктивності та справедливості позивач вважає справедливим вимагати 20 000 гривень моральної компенсації.

Ухвалою судді від 22 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

13.03.2023 року від відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 24-27), в якому в задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі. Зазначають, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 620/6109/22 стосується стягнення недоотриманих коштів на користь позивача та ніяким чином не стосується питання наявності чи відсутності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вважають, що позивач не довів факту заподіяння йому саме моральної шкоди. Вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році, який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду. Виплата допомоги стягувачу у зазначеній вище справі буде здійснена Департаментом у черговості, яка визначена п. 7 Порядку. Сума реальних збитків позивача у зв`язку з порушенням законодавства України Департаментом, встановленим у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 620/6109/22 становить 7354,00 грн. та вже присуджена на користь позивача, а тому не може стягуватись на користь позивача повторно. Будь-яких інших реальних збитків позивачем не доведено.

17.03.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.44-45), в якій позивач вважає, що відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а тому вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус «ветеран війни- учасник бойових дій» , що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 17.04.2015 року (а.с.7).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю. Визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум (а.с. 13-14).

20.12.2022 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відкрито виконавче провадження №70569792 з виконання виконавчого листа №620/6102/22 від 12.12.2022 року (а.с. 15 на звороті).

Згідно відомостей Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 року зроблено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка становить 7354,00 грн. (а.с. 39).

Також, згідно повідомлень від 04.11.2021, 06.12.2021, 06.01.2023, 07.02.2023 Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради інформував Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення виконання грошових зобов`язань (а.с.26-31).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України).

Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст.1173,1174 ЦК України.

Згідно зі ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст.1174 ЦК України.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи ст.ст.1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду.

Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40).

Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28 липня 1999 року у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66).

ЄСПЛ також зазначив, що існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (рішення у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97, пункти 203 - 204, та рішення у справі «Вассерман проти Росії», заява № 21071/05, пункт 50).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення презумується.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 620/46109/22/20 набрало законної сили 05.12.2022. Виконавче провадження з виконання виконавчого документа, виданого на виконання вказаного рішення, відкрито 20.12.2022.

Станом на 24.04.2023 року не надано суду доказів на підтвердження виплати коштів на виконання рішення суду від 03.11.2023 у справі № 620/6109/22.

Отже, невиконання Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради судового рішення триває з грудня 2022 року, тобто більше 4 місяців, що є тривалим періодом і в розумінні ст.1174 ЦК України є самостійною підставою для відшкодування, заподіяної шкоди, та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання позивача внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я внаслідок виплати у заниженому розмірі вищевказаної допомоги. Також не надано доказів приниження честі й гідності позивача внаслідок недоплати допомоги.

З огляду на тривалість невиконання судового рішення, розмір заборгованості, ступінь вини відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, характер та тривалість моральних страждань позивача, глибину його душевних страждань, втрату звичайного способу життя у зв`язку з необхідністю вивчення нормативно-правових актів та звернення до суду, виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь позивача 1000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Зрештою, слід зазначити, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Згідно ч.1 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування», шкода, яка заподіяна фізичним особам в результаті бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету.

Місцеві ради (органи місцевого самоврядування) мають статус органів, які реалізують надані державою функції і повноваження у сфері управління. Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст.172 ЦК України).

Тобто, у разі завдання шкоди органом місцевого самоврядування, саме цей орган і повинен відшкодувати шкоду особі. Окрім того, відповідно до ст.176 ЦК України держава не відповідає за зобов`язаннями територіальних громад.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 459/274/17 (провадження № 61-25576сво18).

Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради не є державним органом, а тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку відповідних коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому при ухваленні судом остаточного рішення у справі судовий збір підлягає стягненню з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь держави у розмірі 53,68 грн. ((1000 грн./20000 грн.) х 1073,60 грн.) пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 95, 141, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд.19 м. Чернігів, 14017, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

У позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 53 (п`ятдесят три) грн. 68 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко