РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/261/23

Провадження № 2/293/199/2023

20 липня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засіданні Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до Черняхівської селищної ради

про визнання права в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Черняхівської селищної ради за змістом якого просить:

- визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності у порядку спадкування на частку у статутному капіталі Фермерського господарства "Кулішівське", яке зареєстровано Черняхівською районною державною адміністрацією 16.01.2004 код ЄДРПО 32784194, місце знаходження: АДРЕСА_1 у розмірі 100%.

Ухвалою від 21.02.2023 суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

16.03.2023 представник позивача на виконання вимог ухвали від 21.02.2023 надав суду уточнену позовну заяву з доданими документи, якими усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 20.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 18.04.2023.

Ухвалою, постановленою в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, яка занесена до протоколу судового засідання від 18.04.2023 суд відклав підготовче провадження на 08.05.2023 та постановив у порядку ст. 84 ЦПК України, витребувати спадкову справу, заведену щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою, постановленою в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, яка занесена до протоколу судового засідання від 08.05.2023 суд відклав підготовче провадження на 21.06.2023.

12.05.2023 на адресу суду з Житомирського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи №68/2018, заведена щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 64-144).

21.06.2023 суд ухвалою постановив підготовче провадження закрити. Судовий розгляд справи по суті призначити на 20 липня 2023 року об 11:30 год.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селянщина Черняхівського району Житомирської області помер його батько ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право на частку у статутному капіталі Фермерського господасртва "Кулішівське", яке зареєстроване Черняхівською районною державною адмінстрацією 16.01.2004, . Місцезнаходження : АДРЕСА_1, свідоцтво про державну реєстрацію серії А00 №187527, видане 29.10.2007.

Зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом в тому числі на право на частку у статутному капіталі Фермерського господарства "Кулішівське".

Позивач доводить що є єдиним спадкоємцем після померлого батька та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про що заведена спадкова справа.

Постановою нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. від 24.01.2023 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства "Кулішівське". Причина відмови - відсутність документів в підтвердження наявності майна, яке входить до складу статутного (складеного) капіталу Фермерського господарства "Кулішівське".

Позивач вказує, що спадкодавцем за життя оформлено належні йому корпоративні права у ФГ "Кулішівське" у вигляді оборотоздатного об`єкту цивільних прав, внеску до статутного капіталу не було проведено. Померлий ОСОБА_2 був єдиним засновником та керівником фермерського господарства "Кулішівське", що підтверджується Статутом ФГ та даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Діяльність ФГ "Кулішівське" не припинена. Позивач, як спадкоємець має намір продовжити діяльність господарства.

Позивач в позасудовому порядку не може скористатись своїм правом на спадщину, а тому за захистом своїх прав звернувся з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

20.07.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, згідно якого останній просить розгляд справи здійснювати без його участі та участі позивача.

В клопотанні просить вважажти ефективним способом захисту порушених прав, з яким позивач звернувся до саму саме визнання за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на права та обов`язки засновника Фермерського господаства "Кулішівське". Позовні вимоги у справі з урахуванням поданого клопотання підтримує та просить задовольнити (а.с.155-156).

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Надаючи оцінку клопотанню представника позивача суд уважає, що подане клопотання не суперечить нормам законодавства, не порушує будь-чиї права та інтереси, тому суд приймає таке клопотання до розгляду.

Відповідач - Черняхівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, повноважного представника в судове засідання не направив. У поданій до суду 13.07.2023 заяві відповідач просив здійснювати розгляд справи без їх участі, щодо рішення покладається на розсуд суду (а.с. 154).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 20.07.2023 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селянщина Черняхівського району Житомирської області помер батько позивача ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.05.2018, виданого Селянщинською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №4 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право на права та обов"язки засновника Фермерського господарства "Кулішівське".

ОСОБА_2 за життя 04.03.2010 склав заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму сину - ОСОБА_1 (позивачу) (а.с. 75).

Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 31.03.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, де у графі батько зазначено « ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно копії спадкової справи №68/2018, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори як спадкоємець за заповітом. Інші спадкоємці до майна померлого відсутні (а.с.67-143).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 187527 Фермерське господарство "Кулішівське" зареєстроване 16.01.2004, ідентифікаційний код юридичної особи 32784194, місцезнаходження: 12331, АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуван ОСОБА_2 (спадкодавець) є єдиним засновником та керівником Фермерського господарства "Кулішівське" (ФГ «Кулішівське). Розмір статутного капіталу Фермерського господарства «Кулішівське» становить 0,00 грн (а.с. 39-42).

Фермерське господарство "Кулішівське" діє на підставі Статуту, затвердженого власником (засновником) Фермерського господарства ОСОБА_2, 2003 (а.с.12-15).

Згідно Статуту встановлено, що до структури господарства входить земельна ділянка розміром 28 га. Предметом діяльності господарства є виробництво, переробка та реалізація сільськогосподарської продукції, торгово-закупівельна діяльність, надання населенню та юридичним особам транаспортних, кенепослуг, тракторних, комбайнових і інших послуг.

За договором оренди земельної ділянки від 15.01.2004, укладеного з однієї сторони Черняхівською державною адміністрацією Житомирської області в особі заступника голови райдержадміністрації Жилінського Миколи Івановича та з другої сторони ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстровим №24. За умовами договору земельну ділянку площею 28,0 га надано в оренду для ведення фермерського господарства (а.с.16-17).

Постановою нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. від 24.01.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства «Кулішівське». Причина відмови відсутність документів в підтвердження наявності майна, яке входить до складу статутного (складеного) капіталу Фермерського господарства «Кулішівське» (а.с.18-19).

Позивач, вказує на те, що він як спадкоємець за заповітом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, а саме на права засновника ФГ «Кулішівське», оскільки спадкодавець засновник та керівник ФГ «Кулішівське» за життя оформив належне йому корпоративне право у ФГ «Кулішівське» у вигляді оборотоздатного об`єкту цивільних прав, а внеску до статутного капіталу не було проведено.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України)

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Предметом цього спору є визнання за позивачем прав засновника ФГ «Кулішівське» в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України (ст.2 Закону України "Про фермерське господарство").

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Пунктами 4.1, 4.5 статті 4 Статуту ФГ "Кулішівське" визначено, що майно господарства становлять основні та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображена у самостійному балансі господарства. Для створення раціонального з розміром селянського (фермерського) господарства можуть додатково орендуватись земельні ділянки для виробничих цілей. Розмір земельної ділянки, що надається обумовлюється договором оренди.

За умовами договору оредни земельної ділянки від 15.01.2004, укладеного з однієї сторони Черняхівською державною адміністрацією Житомирської області в особі заступника голови райдержадміністрації Жилінського Миколи Івановича та здругої сторони ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстровим №24 для ведення фермерського господарства надано в оренду земельну ділянку площею 28,0 га.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України.

Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство»). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства і цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 того ж Закону).

У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника, члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.

Таким чином, успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу (у т.ч. і права постійного користування земельною ділянкою), або його частини, полягає у спадкуванні корпоративних прав засновника та/або учасника, зокрема права на частку у сформованому статутному (складеному) капіталі.

Аналогічний правовий висновок міститься у п.п.57-63 постанови від 23 червня 2020 року Великої палати Верховного Суду у справі №179/1043/16-ц.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 178 ЦК України визначено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Із наведеного вбачаєтеся, що корпоративні права учасника ФГ "Кулішівське" є оборотноздатними у випадку їх оформлення як внеску до статутного капіталу.

Отже, свідоцтво про право на спадщину на корпоративні права, зокрема на частку у статутному капіталі фермерського господарства, може бути видано лише у випадку наявності сформованого статутного капіталу.

За аналогією права (ст.23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю), у разі смерті або припинення учасника фермерського господарства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників фермерського господарства. Для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі нотаріусу надається інформація з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб, у якій має обов`язково бути зазначена частка померлого учасника.

Як вбачається із інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприсмців та громадських форму вань статутний капітал ФГ «Кулішівське» сформований не був (розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) спадкодавцем ОСОБА_2 до статутного фонду фермерського господарства становить 0.00 грн) . Тобто, спадкодавцем за життя оформлено належні йому корпоративні права у ФГ «Кулішівське» у вигляді оборотоздатного об`єкту цивильних прав, внеску до статутного капіталу не було проведено.

У переліку підстав припинення Фермерського господарства «Кулішівське» п. 6.3 статті 6 Статуту смерть єдиного учасника не значиться.

Нормами ст.36 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається виключно у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку , встановленому законом.

Права засновника та учасника Фермерського господарства "Кулішівське" є майновими правами, тому згідно ст.ст.177-178 ЦК України такі входять до складу спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Будь - яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника фермерського господарства Цивільний кодекс України не містить.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 був засновником та керівником ФГ «Кулішівське» в якого немає сформованого статутного капіталу, за статутом господарства підстави припинення такого господарства у зв`язку із смертю єдиного його учасника не значиться, а позивач прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , бажає продовжити діяльність господарства, тому суд дійшов висновку, що визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті батька прав та обов"язків засновника ФГ "Кулішівське" є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника.

Таким чином вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13,79,81,91,141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273,293,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Селянщина Черняхівського району Жиомирської області, право на майнові права засновника Фермерського господарства "Кулішівське" (код ЄДРПОУ327, адреса місцязнаходження: АДРЕСА_1).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Черняхівська селищна рада (місцезнаходження: Майдан Рад 1, смт Черняхів Житомирська область, )

Суддя Людмила ЛОСЬ