У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2023 Справа №607/7001/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Братасюка В.М., розглянувши позовні вимоги ТОВ Тернопільський центральний ринок до ТОВ ЦЕНТР ЯК, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Білоборжницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області визнання недійсними загальних зборів учасників та акту прийманні передачі, скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов позов ТОВ Тернопільський центральний ринок до ТОВ ЦЕНТР ЯК, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Білоборжницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області про:

-визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ ЦЕНТР ЯК від 03.08.2020 року, оформленого протоколом загальних зборів учасників в частині п. 2 порядку денного про затвердження грошової оцінки не грошового вкладу учасника товариства ОСОБА_1 , а саме: нежитлового приміщення «Лімонті» загальною площею 96, 1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та про затвердження внесення цього вкладу учасником ОСОБА_1 для формування статутного капіталу Товариства;

-визнання недійсним акту приймання передачі майна серія та номер 3292, 3293 від 03.08.2020 року. згідно з яким ОСОБА_1 передав, а ТОВ ЦЕНТР ЯК прийняло нежитлове приміщення «Лімонті» загальною площею 96, 1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , як вклад учасника ОСОБА_1 для формування статутного капіталу Товариства;

-скасування рішення державного реєстратора Білоборжницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік С.В. від 03.08.2020 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ ЦЕНТР ЯК на будівлю торгового комплексу загальна площа 132, 6 кв.м. по АДРЕСА_1 , а також зазначену державну реєстрацію прав з одночасним визнанням права вланоссті на приміщення мансарди площею 36, 5 м. кв. за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ ЦЕНТР ЯК.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За правилами частини першої ст. 19 ЦПК України, Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема п.6 : справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією судів загальної юрисдикції, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність

(!) Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що має місце спір однієї юридичної особи господарського товариства (Тернопільський центральний ринок) з іншою юридичною особою - господарським товариством (ЦЕНТР ЯК) з приводу оспорювання права власності на нерухоме майно, внесене рішенням учасників до статусного фонду товариства ЦЕНТР ЯК, шляхом визнання недійсним акту рішення зборів учасників товариства, оформленого протоколом, з наступною вимогою про скасування реєстрації права власності ТОВ ЦЕНТР ЯК на майно, отриманого як внесок до статутного фонду.

Іншими словами має місце класичний господарський спір, що і за суб`єктним складом і за предметним, відноситься до юрисдикції господарських судів за п. 6 ч.1 ст. 20 ЦПК України,

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ Тернопільський центральний ринок до ТОВ ЦЕНТР ЯК, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Білоборжницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області про визнання недійсними загальних зборів учасників та акту прийманні передачі, скасування державної реєстрації.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 15-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк