23.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/1675/23
Номер провадження: 2/205/1254/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання правовідносин припиненими,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання правовідносин припиненими.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, щопостановою Дніпровського апеляційного суду від 18.10.2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.05.2019 року у розмірі 99 154 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту та судовий збір у розмірі 1 487 грн. 45 коп. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.

Позивач зазначає, що при винесені постанови від 18.10.2022 рокуколегія суддів Дніпровського апеляційного суду дійшла висновку, що у Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (далі Відповідач, АТ КБ «Приватбанк») відсутні правові підстави для стягнення з нього, ОСОБА_1 , заборгованості за відсотками за таким кредитним договором.

Позивач вказує, що відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» від 19.12.2022 року по картці/рахунку ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за вказаним кредитним договором ним сплачено АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти у загальній сумі 115 638 грн. 00 коп., які банком повинні були спрямовані на погашення виключно тіла кредиту, а не на погашення процентів.

Отже, на теперішній час заборгованість за поточним тілом кредиту у сумі 99 154 грн. 85 коп. була сплачена позивачем банку у повному обсязі, а тому подальші відрахування коштів із картки ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по вказаному кредитному договору, яке зараза здійснює Відповідач, є безпідставними.

Також позивач вказує, що відповідачем вживаються заходи щодо примусового стягнення з нього заборгованості за відсотками за вказаним кредитним договором. Зокрема, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русенької О.О. перебуває виконавче провадження про стягнення із позивача у тому числі вказаного виду заборгованості, і при цьому банк, як стягувач, не відмовляється від стягнення коштів в рахунок погашення заборгованості за процентами.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду та просити суд визнати припиненим зобов`язання ОСОБА_1 перед відповідачем АТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору № SAMDNWFC1 від 17.05.2019 року у зв`язку з його виконанням належним чином, та зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме, подати до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русенької О.О., інформацію про відсутність суми заборгованості по виконавчому документу, виданому Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 205/558/21, за яким відкрито виконавче провадження № 70458585.

Представник АТ КБ «Приватбанк» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання правовідносин припиненими відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилався на ті обставини, що, позивач лише частково виконував взяті на себе зобов`язання, та лише часткове погасив заборгованість за означеним кредитним договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки будь які належні та достатні докази погашення кредитної заборгованості за договором, у тому числі в частині погашення нарахованих процентів, відсутні, тому правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконанні, і кредитором не прийняті. У зв`язку з чим, просить суд відмовити позивачу у задоволені позову у повному обсязі.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволені позову з мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, враховуючи ту обставину, що представники всіх сторони надали свої пояснення по суті спору, всім учасникам справи були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, і враховуючи ту обставину, що раніше суд неодноразово відкладав судові засідання через заяви представників сторін, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідне завершити розгляд справи по суті та ухвалити відповідне рішення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 17.05.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № SAMDNWFC1 , згідно з умовами якого банк зобов`язався надати позивачу кредит, шляхом надання платіжної картки. персонального ідентифікаційного номеру для авторизації та встановлення кредитного ліміту по такому засобу платежу.

Судовим розглядом встановлено, що в межах дії означеного кредитного договору, відповідно до письмової заяви ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» саме 22.05.2019 року надав позивачеві, на підставі відповідної письмової заяви такого учасника справи, кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковому рахунку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії такої картки (картка № НОМЕР_4 , дата відкриття 22.05.2019 року, термін дії 05/22, а потім картка НОМЕР_5 від 27.12.2019 року, термін дії 12/22), що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» з інформацією про видачу кредитних карток в межах дії означеного кредитного договору

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, як боржником, в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором було сплачено на користь АТ КБ «Приватбанк», як кредитору, грошові кошти на загальну суму 115 638 грн. 00 коп., що підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» від 19.12.2022 року по картці/рахунку ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за вказаним кредитним договором № SAMDNWFC1.

Суд, із врахуванням відомостей, що знайшли своє відображення у тому числі і в наявній у матеріалах справи вказаної виписки АТ КБ «Приватбанк» від 19.12.2022 року, квитанцій по сплаті боргу за вказаним кредитним договором, дійшов висновку, що кредитний договір між сторонами було укладено 17.05.2022 року, а кошти відповідно до умов вказаного договору було перераховано на картковий рахунок позичальника 22.05.2019 року на підставі його заяви б/н до банку від 22.05.2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2021 року (справа № 205/558/21) з нього, ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк», вирішено стягувати заборгованість за вказаним кредитним договором № б/н від 22.05.2019 року у розмірі 186 327 грн. 28 коп., з яких: 178 077 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, в т.ч. : 156 249 грн. 43 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 21 828 грн. 54 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8249 грн. 31 коп. заборгованість за нарахованими відсотками та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Судом також встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.10.2022 року (провадження 22-ц/803/5232/22) заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.05.2019 року у розмірі 99 154 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту та судовий збір у розмірі 1 487 грн. 45 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог, у тому числі щодо стягнення процентів, відмовлено.

Однак, незважаючи на вказане судове рішення, банк, як кредитор, продовжив нараховувати позивачу проценти за користування кредитними коштами в межах дії означеного кредитного договору, посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, та вживати подальші заходи для стягнення заборгованості даного виду. У зв`язку із чим суд доходить висновку про те, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Вказаною нормою матеріального закону також визначено і орієнтовний перелік способів захисту. В пункті 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено припинення правовідношення, як один із способів захисту цивільних прав.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку(стаття 509 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (стаття 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (стаття 527 ЦК України).

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Підстави припинення зобов`язань визначені в статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання припиняється: виконанням проведеним належним чином; переданням відступного; зарахуванням; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання; смертю фізичної особи та ліквідацією юридичної особи.

З аналізу статей 599, 1049, 1054 ЦК України вбачається, що належним виконанням кредитного договору є зарахування на узгоджений сторонами рахунок кредитора суми кредиту, передбачених договором процентів та можливих штрафних санкцій, у разі їх нарахування.

Суд вказує, що згідно положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку, сума загального зобов`язання, яке підлягає виконання позивачем, як боржником у кредитних правовідносинах остаточно було визначено вищевказаною постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.10.2022 р.

Таким чином, належним виконанням кредитного договору, укладеного між сторонами, є зарахування на узгоджений сторонами рахунок кредитора суми кредиту, яка в даному випадку визначена судовим рішенням та дорівнює 99 154 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту.

Матеріалами справи підтверджено, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором позивачем було сплачено АТ КБ «Приватбанк», як кредитору, грошові кошти у загальному розмірі 115 638 грн. 00 коп., що вочевидь перевищує суму заборгованості, визначену судовим рішенням, та враховує судовий збір, який було також стягнуто із позивача судом у розмірі 1 487 грн. 45 коп.

Таким чином з наведеного вбачається, що позивачем, як боржником у зобов`язані, останнє виконано у повному обсязі шляхом його виконання проведеним належним чином.

Суд вимушений відхилити доводи представника банка із того приводу, що позивач лише частково виконував взяті на себе зобов`язання, та лише часткове погасив заборгованість за означеним кредитним договором, зокрема не сплативши кредитору проценти за користування кредитними коштами. Доводи представника в цій частині зводяться до тлумачення обставин, які вже були предметом судового розгляду під час вирішення справи про стягнення із позивача заборгованості за таким кредитним договором.

Суд зазначає, що таке рішення суду, яке набрало законної сили, і встановлені ним обставини, зокрема щодо розміру дійсної спірної заборгованості позивача за таким кредитним договором, не може бути поставлене під сумнів, а тому не може підлягати розширеному тлумаченню в частині повноти розміру заборгованості.

Таким чином, враховуючи, що судове рішення виконано повністю, основний борг за кредитним договором погашено, нарахування процентів таким судовим рішення визнано таким, що здійснювалось безпідставно, суд визнає виконаними зобов`язання позивача за наведеним договором. А тому, позовні вимоги в частині припинення зобов`язання підлягають задоволенню.

Також оскільки позовна вимога про зобов`язання вчинити певні дії, а саме, подати до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русенької О.О., інформацію про відсутність суми заборгованості по виконавчому документу, виданому Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 205/558/21, за яким відкрито виконавче провадження № 70458585, є похідною від позовної вимоги про визнання припиненим зобов`язання, вона також підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позивач відповідно до вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 147 грн. 20 коп. (1 073 грн. 60 коп. + 1 073 грн. 60коп.) необхідно стягнути із відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 81, 258, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання правовідносин припиненими задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати припиненим зобов`язання ОСОБА_1 перед відповідачем АТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору № SAMDNWFC1 від 17.05.2019 року у зв`язку з його виконанням належним чином.

3. Зобов`язати Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» подати до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русенької О.О. інформацію про відсутність суми заборгованості по виконавчому документу, виданому Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 205/558/21, за яким відкрито виконавче провадження № 70458585.

4. Стягнути з Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 147 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан