Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/348/23

Провадження №2/377/170/23

31 травня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Гаєвої К.Г., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

02 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на частину 2 статті 104, частину 3 статті 105, частину 1 статті 110, статтю 112 СК України, просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 121.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 13 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 121. Спільних дітей сторони не мають. Підставою для розірвання шлюбу стало те, що на протязі тривалого часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, між позивачем та відповідачем не підтримується нормальна атмосфера в сім`ї. Ведення між сторонами спільного господарства припинено, майнові спори відсутні. Відповідач відмовляється в добровільному порядку розірвати шлюб в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Ухвалою судді від 08 травня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 31 травня 2023 року.

Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. На електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 13 серпня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 13 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 121. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_1 , дружині ОСОБА_1 .

Як вбачається із змісту позовної заяви, підставою для розірвання шлюбу стало те, що на протязі тривалого часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, між позивачем та відповідачем не підтримується нормальна атмосфера в сім`ї. Ведення між сторонами спільного господарства припинено, майнові спори відсутні.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітніх дітей у сторін немає.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 536,80 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 121.

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Київській області повернути ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції ПАТ «МТБ БАНК» № ПН1313 від 27 квітня 2023 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах даної цивільної справи № 377/348/23, провадження № 2/377/170/23.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 31 травня 2023 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька