КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/5000/23 Головуючий у І інстанції - Цимбал І.К.
апеляційне провадження №22-ц/824/9119/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Кононенко І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування вартості предмета іпотеки, -

установив:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за вказаним вище позовом.

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-яким особам реєстраційні дії, оскільки невжиття даних заходів зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року, у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 2184521,87 грн. відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

ЦПК не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Позивач стало відомо, що на сайті https://dom.ria.com наявне оголошення по продажу квартири АДРЕСА_1 .

Тобто, ОСОБА_2 станом на день подання заяви про забезпечення позову хоче продати квартиру, щоб унеможливити виконання рішення суду, а саме стягнути на користь позивача 2184521,87 грн. відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Станом на день подання даної апеляційної скарги, квартира АДРЕСА_1 перебуває на продажі на сайті https://dom.ria.com.

ОСОБА_2 продає вищевказану квартиру за 52000 доларів США, що еквівалентно 1947565 грн.

Ціна позову по справі становить 2184521,87 коп., тобто є спів розмірною і розумною до ціни квартири.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №328629399, станом на 10 квітня 2023 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким накласти арешт та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з квартирою АДРЕСА_1 та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, обґрунтовуючи його тим, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не підкріплено належними доказами у справі.

Зокрема, не зазначено, які саме права позивача неможливо буде поновити в разі ухвалення можливого рішення про задоволення позову.

Звертає увагу, що позивачем одночасно з поданням заяви про забезпечення позову подано роздруківку з мережі Інтернет про продаж квартири.

Зазначає, що він не розміщував в мережі Інтернет жодних оголошень та не надавав нікому вказівок щодо розміщення подібного роду оголошень.

Номером телефону, який вказаний в оголошенні, відповідач ніколи не користувався.

Звертає також увагу, що оголошення створене напередодні подання заяви про забезпечення позову, а роздруківка оголошення використана як доказ в суді для доведення необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Вказане, на думку відповідача, свідчить про штучне створення позивачем або іншими особами за його дорученням, доказів з метою надання їх до суду для отримання бажаного результату у вигляді арешту майна.

Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував предмет спору позовних вимог, їх співмірність та співрозмірність, а також те, що предметом позову є відшкодування вартості предмета іпотеки, а не оспорювання набуття права власності та/або визнання права власності на нерухоме майно.

У зв`язку з цим, на думку суд першої інстанції, відсутні підстави для забезпечення позову.

Проте, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог ч.3 цієї статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення відшкодування вартості предмета іпотеки.

На думку колегії суддів, існує наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 , при цьому заявлені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, натомість невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції зазначених обставин належним чином не перевірив і не врахував, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся та, що накладення арешту на спірне майно не порушить прав відповідача, так як носить тимчасовий характер і є співмірним із заявленими позовними вимогами, то оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із прийняттям постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Не підлягає задоволенню вимога про заборону будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з квартирою АДРЕСА_1 , оскільки саме по собі накладення арешту забороняє вчиняти будь-які дії щодо спірного майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року скасувати і прийняти нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

В задоволенні решти заяви, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 19 липня 2023 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба