Справа № 146/160/22
Провадження № 22-ц/801/907/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 рокуСправа № 146/160/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Литвина С.С., представника ОСОБА_1 - адвоката Короті Р.О., представника відповідача Сладь Т.П., розглянувши апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заочне рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Короті Романа Олександровича до Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький, Державного підприємства «Сетам» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення сплачених грошових коштів,

в с т а н о в и в:

В лютому 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коротя Р.О. звернувся до суду із позовом до Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький, Державного підприємства «Сетам» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та стягнення сплачених грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 березня 2017 року ДП «Сетам» за заявою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в межах виконавчого провадження № 52186725 було проведено електронні торги з продажу транспортного засобу «МТЗ 82 екскаватор колір червоний», який знаходився на зберіганні боржника ПрАТ «Кремнянський крохмальний завод».

10 липня 2017 року відповідно до Протоколу електронних торгів № 270034 переможцем аукціону став ОСОБА_1 21 серпня 2017 року на підставі протоколу проведення електронних торгів позивачем було сплачено ціну правочину 139 062,00 грн. на користь відділу ДВС та був складений Акт державного виконавця про проведення електронних торгів. Продавцями даного майна є ДП «Сетам» та відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький.

Після внесення повної суми коштів за придбаний транспортний засіб він його не зміг отримати, так як придбане майно не витребовувалося державним виконавцем.

29 вересня 2019 року Товарною біржою «Довіра» повторно було проведено аукціон з продажу майна підприємства банкрута ПрАТ «Кремнянський крохмальний завод» та на аукціон було виставлено Лот, який включав в себе 28 позицій в тому числі транспортний засіб «МТЗ 82 екскаватор колір червоний». За результатами аукціону переможцем було визнано ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що позивачу не вдалося витребувати у нового набувача майна транспортний засіб «МТЗ 82 екскаватор колір червоний» за який ним були сплачені кошти в сумі 139 062,00 грн, а тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Заочним рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року позов задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу транспортного засобу «МТЗ 82 екскаватор колір червоний», який було укладено за результатами електронних торгів від 10 липня 2017 року, переможцем яких став ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що здійснювалися в межах виконавчого провадження № 52186725, проведення яких здійснювалося державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, організованих Державним підприємством «Сетам».

Стягнуто з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), грошові кошти в сумі 139 062,00 грн (сто тридцять дев`ять тисяч шістдесят дві гривні 00 копійок) сплачених за транспортний засіб «МТЗ 82 екскаватор колір червоний».

Не погоджуючись з таким рішенням суду відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 10 липня 2017 року відповідно до протоколу електронних торгів № 270034 переможцем аукціону з продажу транспортного засобу «МТЗ 82 екскаватор колір червоний» став ОСОБА_1 (а.с. 9).

21 серпня 2017 року на підставі протоколу проведення електронних торгів був складений Акт державного виконавця про проведення електронних торгів (а.с. 7).

Відповідно до квитанції про сплату коштів на рахунок державного виконавця № 0.0.812229631.1 від 17 липня 2017 року позивачем на оплату ціни правочину було сплачено кошти в сумі 139 062,00 грн (а.с. 8).

Згідно акту опису арешту майна з додатками ПрАТ «Кремнянський крохмальний завод» від 04 жовтня 2016 року було накладено арешт на майно вказаного підприємства в тому числі і на транспортний засіб «МТЗ 82 екскаватор колір червоний» (а.с. 18).

Також встановлено, що 26 вересня 2019 року Товарною біржою «Довіра», як організатором повторно було проведено аукціон з продажу майна підприємства банкрута ПрАТ «Кремнянський крохмальний завод» в складі якого значився транспортний засіб «МТЗ 82 екскаватор колір червоний», за яким новим набувачем майна підприємства банкрута за результатами проведеного аукціону став ОСОБА_2 , в тому числі і вказаного транспортного засобу, який позивач намагався витребувати у добросовісного нового набувача вказаного майна в судовому порядку, однак рішення судів були залишені без змін Постановою Верховного суду від 30 листопада 2021 року по справі 906/638/20 та 906/144/17 та у витребуванні транспортного засобу було відмовлено (а.с.19-27).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між сторонами оспорюваний договір купівлі-продажу транспортного засобу «МТЗ 82 екскаватор колір червоний», підлягає розірванню, оскільки відповідачі, як продавці, не передали товар позивачу, за який останній сплатив 139 062,00 грн та який він не може використовувати за призначенням, а отже позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, у зв`язку із чим відповідачі зобов`язані повернути позивачу кошти, сплачені ним за придбання товару у розмірі 139062,00 грн, які внесені на рахунок відповідача Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізація майна боржника на прилюдних торгах (аукціоні) полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів (аукціону). Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів (аукціону) особливості, проведення таких торгів (аукціону) є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах (аукціонах) і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Станом на момент проведення торгів щодо спірного майна, правила проведення прилюдних торгів визначались Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок), за яким електронні торги - це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який запропонував за нього найвищу ціну.

З аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Укладений на електронних торгах договір купівлі-продажу підлягає виконанню у порядку, визначеному розділом X Порядку. Покупець (переможець електронних торгів) протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно відповідно до пункту 1 розділу X Порядку. Дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота, зазначається також у протоколі (абзац дев`ятий пункту 1 розділу VIII Порядку). Правовою підставою сплати покупцем (переможцем торгів) коштів як покупної ціни за придбане майно є договір купівлі-продажу, укладений на торгах.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16.

Відповідно до статті 655 ЦК України зміст зобов`язань сторін за договором купівлі-продажу полягає в тому, що одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (стаття 664 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частинами другою, третьою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати; на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Виконавши обов`язок з оплати товару, покупець за договором купівлі-продажу в силу приписів статті 665 ЦК України отримує право пред`явити продавцеві, який відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, вимоги відповідно до статті 620 ЦК України, тобто, може витребувати це майно як управнена щодо продавця особа (за відсутності у покупця оформленого та зареєстрованого права власності на придбане майно).

Тобто, права та обов`язки за договором купівлі-продажу виникають та виконуються щодо сторін договору, і саме їх виконання/невиконання створює відповідні правові наслідки для сторін договору, виникнення, зміну чи припинення правовідносини за договором.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19.

У той же час покупець наділений правом вимагати повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Встановивши, що позивач виконав свій обов`язок з оплати майна, придбаного на електронних торгах, про що свідчить виданий державним виконавцем акт про проведені електронні торги від 21 серпня 2017 року, натомість відповідач, як продавець у правовідносинах купівлі-продажу, не забезпечив передання покупцю придбаного ним товару, на що останній розраховував, беручи участь у таких торгах, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про істотне порушення відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), укладеного за результатами проведення електронних торгів договору, що відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є підставою для його розірвання та повернення сплачених позивачем, як покупцем, коштів за такий товар.

Зазначений висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у справах з подібними правовідносинами, зокрема у постановах від 12 грудня 2018 року у справі №501/2461/15-ц, від 13 січня 2021 року у справі № 387/293/18.

Доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок із отримання придбаного транспортного засобу лежить на позивачу, є безпідставними з огляду на таке.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у пунктах 9, 10 розділу Х Порядку встановлена процедура звернення покупця до зберігача майна після отримання акта про проведені електронні торги, яка передбачає відповідний обов`язок переможця електронних торгів отримати придбане ним майно у зберігача протягом семи робочих днів з дати отримання акта та встановлює відповідальність за пропуск такого строку. Натомість ці положення не можуть покладати надмірний тягар на покупця при невиконанні зберігачем його обов`язків та не звільняють продавця від виконання зобов`язання відповідно до положень статті 662 ЦК України передати оплачений товар покупцю. У спірних правовідносинах ці зобов`язання мав виконати саме Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), як продавець товару.

За таких обставин, суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи, дослідивши усі докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги носять формальний характер, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. Ніяких нових обставин, які б давали підстави для проведення апеляційним судом переоцінки доказів, зроблених судом першої інстанції, не містять.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слід залишити без задоволення, а заочне рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Заочне рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 червня 2023 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко

С.К. Медвецький