Справа № 554/7447/22
Провадження № 2/188/151/2023
20 липня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Могиленко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач є батьком їх спільного сина ОСОБА_3 , який навчається на 4 курсі денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Позивач зазначає, що син не має особистого заробітку, є студентом денної форми навчання, повністю знаходиться на її утриманні та потребує фінансової допомоги, оскільки постійно потрібні гроші для здобуття освіти (проїзд, харчування, придбання одягу та літератури, користування послугами інтернету). Відповідач в добровільному порядку допомоги не надає, маючи таку можливість.
Посилаючись на ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу (далі СК) України позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено розгляд справи по суті на 03 квітня 2023 року, який неодноразово було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.
Відповідач відзив на позов не надав.
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних матеріалі у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви не подавав, причини своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з таких підстав.
У ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом на підставі наданих позивачкою доказів встановлені такі обставини у справі.
У сторін під час зареєстрованого шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стануЛисичанського міського управління юстиції Луганськї області, у якому відповідач записаний батьком.
На цей час син сторін ОСОБА_3 досяг повноліття та навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за рахунок держбюджету, що підтверджується довідкою № 149, виданою 01.08.2022 директором коледжу.
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1).
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2).
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1).
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).
В Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як батько повнолітнього сина, повинен піклуватися про нього та утримувати його під час навчання до досягнення ним віку двадцяти трьох років і має таку можливість, але матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів. Щодо їх розміру суд погоджується з вимогою про стягнення їх в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але вважає незаконною вимогу, щоб ці аліменти були не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, оскільки згідно з ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум встановлений для дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, особи старше 18 років відносяться до працездатних осіб або осіб, які втратили працездатність, а в ст.ст.182, 200 СК України не йдеться про те, щоб аліменти були не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на працездатних осіб або осіб, які втратили працездатність.
Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі, визначеному згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 684,00 грн, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1 073 грн 60 коп.
На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 176, 263-265, 273, 352, 354, п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на дитину на період навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання цього позову 08.08.2022 до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Бурда