Провадження № 2/554/1705/2023
11 квітня 2023 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді Гольник Л.В., при секретарі Матвієнко О.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
Позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання, в якій прохала стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 06.01 2023 року, з моменту досягнення сином повноліття до припинення ним навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2003 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано 11.08.2006 року.
На підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 16.01.2006 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час навчається на 3 курсі денного форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Враховуючи те, що дитина продовжує навчання та потребує допомоги, а вона не в змозі самостійно її надавати, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
Третя особа в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав.
За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2003 року.
Від шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, про що, в Книзі реєстрації розірвань шлюбів, зроблено Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області відповідний актовий запис за № 420 від 11.08.2006 року.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16.01.2006 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 18.11.2005 року.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання останнього.

Згідно з Довідкою №1206/22 від 11.10.2022 ОСОБА_4 є студентом 3 курсу ПІ-35 групи денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, період навчання на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти 05.09.2022-30.06.2024 р.р.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оцінивши надані докази в сукупності, врахувавши матеріальне становище дитини, яка не працює, утримається за рахунок матері, а також те, що батько є працездатним, не спростував відсутність можливості надання ним матеріальної допомоги сину, який продовжує навчатися, який потребує такої допомоги, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Позивач просить стягнути аліменти з моменту досягнення сином повноліття, тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з 07.01.2023 року

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, що був встановлений вказаним Законом на період пред`явлення позову до суду, що становить 1073,60 грн.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81-89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 07 січня 2023 року і до закінчення навчання 30.06 2024 року.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В.Гольник