ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5755/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2023 р. м.Київ

Суддя Дарницького районного суду м.Києва Заставенко М.О. при вирішенні питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МИР» про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, третя особа державний реєстратор Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м.Києві державної адміністрації,

УСТАНОВИЛА:

03.07.2023 ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Юрчик М.В., звернулась до суду з позовом до ТОВ «МИР» про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, третя особа державний реєстратор Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м.Києві державної адміністрації. Позов обґрунтовано наступним. Позивач, яка є директором (одноосібним виконавчим органом) товариства з обмеженою відповідальністю, 20.02.2023 звернулась до цього товариства в собі єдиного учасника Товариства ОСОБА_2 з заявою про звільнення з посади та з пропозицією про скликання позачергових загальних зборів для вирішення питання про припинення повноважень директора. Однак загальні збори товариства, уповноважені на звільнення позивача, скликані не були і рішення про припинення її повноважень не прийнято. На думку позивача, цим порушені її трудові права, зокрема бути звільненою із займаної посади і на вільне обрання місця роботи на власний розсуд. З цих підстав просила суд припинити трудові відносини між нею та ТОВ «МИР» на підставі ст.38 КЗпП України та зобов`язати державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м.Києві державної адміністраціївнести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань ряд відомостей.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, доходжу висновку про відмову у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

У свою чергу господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України). Наведений припис не охоплює спори директора товариства, який не є його учасником (засновником, акціонером, членом), із самим товариством про припинення трудових відносин - звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто за власним бажанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Однією з підстав припинення трудового договору є його розірвання з ініціативи працівника (пункт 4 частини першої статті 36 КЗпП України), зокрема розірвання з цієї ініціативи трудового договору, укладеного на невизначений строк (стаття 38 КЗпП України).

Однак правове регулювання припинення повноважень виконавчого органу товариства (директора), чи члена цього органу, якщо останній є колегіальним (дирекцією), з його власної ініціативи відрізняється від розірвання трудового договору з ініціативи працівника, який не є виконавчим органом товариства або членом цього органу.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь в управлінні ним шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на їхнє прийняття органу можуть мати наслідки і для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні, тобто пов`язані з управлінням товариством.

Відтак з огляду на чинне правове регулювання спір за вимогою директора про визнання припиненими його трудових відносин із товариством на підставі ст. 38 КЗпП України не є трудовим. Так само помилковим є твердження про те, що такий спір стосується реалізації особою як працівником виключно права на працю.

За змістом пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають із корпоративних відносин, в тому числі пов`язані з управлінням юридичної особою.

Так само системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України свідчить про те, що перелік спорів, що виникають із корпоративних відносин і належать до юрисдикції господарських судів, не є вичерпним, й охоплює зокрема спори, пов`язані з управлінням юридичною особою. Стороною цих спорів не обов`язково є учасник такої особи. Спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) товариства з обмеженою відповідальністю є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки пов`язаний із реалізацію загальними зборами цього товариства їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір стосується управління юридичною особою і належить до юрисдикції господарського суду. Відсутність у позовній заяві обґрунтування позивачем, який є директором товариства, участі у відносинах управління останнім і їхнього припинення у разі задоволення позову не впливає на існування спору, пов`язаного з управлінням товариством.

Наведене повністю узгоджується із правовим висновком, висловленому у постанові Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №448/362/22.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про те, що розгляд даного позову не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

При цьому роз`яснюю, що розгляд даної справи повинен відбуватися за правилами господарського судочинства, а відтак позивач має право на звернення з позовом до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст. 20 ГПК України, ст. 19, 186, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МИР» про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити дії, третя особа державний реєстратор Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м.Києві державної адміністрації.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складено та підписано 04.07.2023.