Справа № 748/1158/23
Проваждення № 2/737/102/23
УХВАЛА

іменем України

25 травня 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Решітько А.Д.,

позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,

представника позивача - ОСОБА_2 в режимі відеоконференції,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Іванівка АГ» про стягнення несплаченої орендної плати та пені

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 14 лютого 2011 року у розмірі 4 091,75 грн за 2022 рік та пеню у розмірі 454,02 грн. Предметом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0379, площею 2,6463 га, яка належить позивачу на праві власності.

Позов мотивував тим, що 14 лютого 2011 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» було укладено договір оренди землі № 39.

06 листопада 2019 року між позивачем, який є спадкоємцем ОСОБА_4 та відповідачем укладена додаткова угода до договору оренди землі № 39.

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0379, площею 2,6463 га, яка є предметом договору оренди землі належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видано 05 листопада 2019 року.

Порядок і строки внесення орендної плати встановлені угодою сторін у договорі оренди. Так, у пункті 2 Додаткової угоди до договору оренди землі № 39 зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі, що становить 4 091,75 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою.

Згідно з умовами договору орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року.

Однак за 2022 рік орендна плата в порушення умов Договору відповідачем не сплачена на користь позивача, а тому підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Позовна заява надійшла 23 березня 2023 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Розпорядженням голови Чернігівського районного суду Чернігівської області Кухти В. О. № 01-35/1/2023 від 05.04.2023 року справу передано до Куликівського районного суду Чернігівської області відповідно до ст. 41 ЦПК України.

Справа надійшла до Куликівського районного суду Чернігівської області 11 квітня 2023 року.

Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що зважаючи на всеобізнаність обставин, пов`язаних зі збройною агресією рф та зважаючи на універсальність виданого торгово-промисловою палатою України листа від 28.02.2022, яким військову агресію російської федерації проти України визнано форсмажорною обставиною (обставиною непереборної сили), нарахування штрафних санкцій та пені не може застосовуватися до договірних умов між сторонами Договору.

З приводу заявленої позивачем заборгованості по орендній платі за договором оренди землі № 39 від 14.02.2011 року у розмірі 4 091,75 грн зазначає, що Договором оренди землі № 39 від 14.02.2011 не встановлена заборона щодо дострокової виплати орендної плати, як наслідок сума орендної плати за 2022 рік була сплачена позивачу в 2019-2022 роках та станом на день подання відзиву позивачу фактично сплачено орендну плату в розмірі більшому на 2 212,58 грн.

Відповідачем було нараховано та сплачено позивачу оренду плату за весь час дії з ним договору в наступному порядку та розмірі:

рік нарахована податок з доходів військовий сума до фактично різниця між

орендна плата фізичниз осіб збір виплати виплачена сума нарахов. та

виплачен.

2019 4091,75 736,22 61,38 3294,15 3440 145,85

2020 4091,75 736,22 61,38 3294,15 4254,44 960,29

2021 4091,75 736,22 61,38 3294,15 4400,59 1106,44

2022 4091,75 736,22 61,38 3294,15 3294,15 0

Всього 16367 2944,88 254,52 13176,6 15389,18 2212,58

Як наслідок позовна вимога щодо стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди землі № 39 від 14 лютого 2011 року у розмірі 4 091,75 грн., є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що вони є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності розміру витрат.

Позивачем подано відповідь на відзив в якому зазначено, що станом на день подання позову відповідач не здійснив жодної дії, спрямованої на належне виконання ним зобов`язання за Договором щодо погашення заборгованості по орендній платі. Лише після отримання ухвали про відкриття провадження 27 квітня 2023 року позивач отримав поштовий переказ на суму 5 655, 55 грн. (за два орендовані у позивача відповідачем паї).

У відзиві відповідач визнає, що орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 4 091,75 грн. При цьому у таблиці відповідач наводить розрахунок виплати орендної плати та вказує про дострокове виконання свого обов`язку по сплаті орендної плати. Тобто, за логікою відповідача, починаючи з 2019 року він сплачував позивачу орендну плату за 2022 рік частинами: у 2019 році -145,85 грн., у 2020 році 960,29 грн., у 2021 році 1106,44 грн., а загалом 2 212,58 грн. Така позиція відповідача, на думку позивача, є нічим іншим, як підтасовкою цифр, щоб підвести під відсутність заборгованості та ввести суд в оману. Окрім того, щодо сплати орендної плати за 2019-2021 роки позовні вимоги ні позивачем, ні відповідачем не заявлялися і не розглядаються. Ці суми сплачені виключно з волі відповідача. Навіть припустивши, що орендна плата сплачувалась наперед, при проведені розрахунків відповідно до таблиці, приведеної відповідачем (145,85 грн. + 960,29 грн. + 1106,44 грн.= 2 212,58 грн.) сума до виплати за 2022 рік становить: 3 294,15 грн. 2 212,58 грн. =1 081,57 грн. Тобто навіть при такому розрахунку є заборгованість по орендній платі за 2022 рік на момент пред`явлення позову. Крім того, у самій таблиці сума 2 212,58 грн. зазначена в окремій графі, як різниця між нарахованим та виплаченим, а не як орендна плата за 2022 рік.

В судовому засіданні позивач та його представник заявили про відмову від позову, оскільки після подання позовну, відповідач добровільно сплатив орендну плату за 2022 рік. Однак позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого при поданні до суду позову судового збору у розмірі 1 073 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн. Зазначає, що він не підтримує свої позовні вимоги у наслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесенні ним судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти стягнення з відповідача судових витрат, вважає їх необґрунтованими та значно завищеними. На його думку, відповідач ще до пред`явлення позивачем позову до суду виконав свій обов`язок по сплаті орендної плати за землю у 2022 році. Зазначає, що відповідач наперед сплачував орендну плату за 2022 рік, а саме у 2019-2021 роках, що не заборонено законодавством. На запитання суду, чому відповідачем після подання позову до суду було сплачено позивачу грошові кошти у розмірі, що відповідають розміру орендної плати за землю за 2022 рік, представник відповідача зазначив, що в зв`язку із пред`явленням ОСОБА_1 позову до суду, сторона відповідача вважала, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому вирішили матеріально йому допомогти.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Право позивача на відмову від позову передбачене п.1 ч.1 ст.49 ЦПК України, а також ч.1 ст.206 ЦПК України.

Будь-яких підстав для не прийняття відмови позивача від позову судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Згідно п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 2 статті 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що відповідачем на користь позивача 27 квітня 2023 року було здійснено грошовий переказ на суму 5 599,55 грн. по договору оренди землі від 14.02.2011, що підтверджується списком згрупованих поштових переказів електронних від 27.04.2023, фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 27.04.2023 та підтверджено сторонами у судовому засіданні (а.с.62).

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та надані представником відповідача у судовому засіданні з приводу того, що на день пред`явлення позову до суду відповідач сплатив орендну плату позивачу за 2022 року не підтвердженні належними доказами.

Згідно зі ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Підпунктом 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 ПКУ передбачено, що податковим агентом платника ПДФО орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше, ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Доходи, отримані від надання в оренду (суборенду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18 відсотків.

Такі доходи також підлягають оподаткуванню військовим збором. Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПКУ (п.п. 1.3 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

У розрахунку, який міститься у наданому відповідачем відзиві на позов, зазначена сума переплати у розмірі 2 212,58 грн, однак відсутні відомості щодо оподаткування із вказаної суми. У розрахунку зазначена нарахована сума з якої відбувалось оподаткування у розмірі 4091,75 грн., після сплати податків з якої сума до виплати складає 3 294,15 грн., що відповідає розміру орендної плати за землю за рік.

Також відповідачем до матеріалів справи долучено наказ адміністративного директора Лисак С. В. № 15/05 від 15.05.2023 «Про затвердження бухгалтерського обліку розрахунків по договорам оренди землі ОСОБА_1 ». Суд звертає увагу, що вказаний наказ був винесений вже після подання позову до суду. У вказаному наказі також відсутні відомості про оподаткування сум коштів, які зараховувались як орендна плата за землю на наступні роки. Крім того, у вказаному наказі зазначено, що у 2021 році ОСОБА_1 відповідачем була здійснена виплата в розмірі 8 801,18 грн. за договором оренди землі № 39 від 14.02.2011, однак підтверджень щодо такої виплати відповідач не надав (а.с.101-102).

Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів оподаткування тих сум, які відповідач зараховував як орендну плату за землю на наступні роки, а також перерахування на користь позивача тих сум, що зазначені в наказі № 15/05 від 15.05.2023, суд приходить до висновку, що відповідач сплатив оренду плату за 2022 рік за Договором оренди землі № 39 від 14.02.2011 року вже після пред`явлення позовну до суду, тому позивач має право на стягнення судових витрат.

Так, на підтвердження заявлених судових витрат стороною позивача надано до суду:

1.Квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 073,60 грн від 22.03.2023.

2. Договір про надання правової допомоги від 01 березня 2023 року, укладений між адвокатом Серкіним Костянтином Юрійовичем та ОСОБА_1 , в якому розмір гонорару за виконання робіт за даним договором становить 10 000 грн.

3. Акт прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару) згідно договору про надання правничої допомоги, згідно якого Клієнту надано наступні послуги:

1) ознайомлення з матеріалами наданими довірителем 1 год. 30 хв.;

2) вивчення документів, моніторинг законодавства та аналіз судової практики при вивченні матеріалів справи, побудова стратегії захисту прав клієнта 2 год. 30 хв.;

3) підготовка проєкту позовної заяви 5 год.;

4) запланована участь в судових засіданнях, подача документів до суду (договору, акту прийому-передачі виконаних робіт, інш.) 1 год.

Всього 10 годин. Вартість однієї години роботи за домовленістю сторін складає: 1 000 гривень. Сторони домовились, що загальна вартість послуг (гонорар) складає 10 000 гривень.

4. Квитанція до прибуткового ордеру від 22 березня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатив адвокату Серкіну К. Ю. 10 000 гривень.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ч. 2 ст. 138 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: ціну позову, складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторін, суд, з урахуванням критеріїв співмірності, необхідних і достатніх витрат, враховуючи заперечення відповідача щодо заявленого розміру судових витрат, робить висновок, що витрати на професійну правову допомогу заявлені у вищому розмірі, ніж це відповідає критерію справедливості. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, а також судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 142, 255, 258, 259, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Іванівка АГ» про стягнення несплаченої орендної плати та пені.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Іванівка АГ» про стягнення несплаченої орендної плати та пені на підставі пункту 4 частини 1 ст. 255 ЦПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Іванівка АГ» на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Іванівка АГ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн (п`ять тисяч гривень).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Серкін Костянтин Юрійович, АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Іванівка АГ», , Чернігівська область, Чернігівський район, с. Красне, вул. Садова, буд. 26-А.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2023 року.

Суддя Н. Ю. Рубаненко