ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Суми

Справа №592/2673/23

Номер провадження 22-ц/816/636/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

в присутності:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мовчана Романа Анатолійовича,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Мовчаном Романом Анатолійовичем,

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року у складі судді Бичкова І.Г., постановлену у м. Суми,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління «Центр надання адміністративних послуг» Сумської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Мовчана Р.А., звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не дослідження судом всіх обставин справи в їх сукупності, просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку про тотожність позовів, адже у справі №592/5264/17, позивач ОСОБА_1 ставив питання про визнання відповідачів втратившими право користування неприватизованим житловим приміщенням, з посиланням на норми ЖК України. На даний час обставини змінилися, квартира є приватизованою, а тому підлягають застосуванню норми ЦК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги , перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів для усіх фізичних та юридичних осіб гарантовано Конституцією України.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ковпаківський районний суд м. Суми, ухвалою від 02 березня 2023 року відмовив у відкритті провадження у справі з тих підстав, що позивачем подано до суду позовну заяву щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, який вже є у провадженні цього ж суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Тобто, суд відмовляє у відкритті провадження у справі якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Судом встановлено, що в провадженні Ковпаківського суду м. Суми перебуває справа №592/5264/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яким він звернувся 15 травня 2017 року, в якому він ставить питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , уповноваженим наймачем якої є він. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі в спірній квартирі не проживають більше двох років (тобто з 2015 року), не оплачують плату за користування жилим приміщенням, комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймають участі у спільному побуті.

Звертаючись до суду у березні 2023 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання їх таким, що втратили право користування вказаною квартирою, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідачі з 2015 по 2020 роки не проживають у спірній квартирі , не оплачують плату за користуванню жилим приміщення і комунальні послуги, не несуть витрати по утриманню квартири та не приймають участь у спільному побуті.

Тобто, в обох справах (№592/5264/17 та №592/2673/23) співпадає склад сторін: позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ); предмет позову визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , але підстави позову є відмінними, оскільки у справі №592/5264/17 позивач обґрунтовував свої вимоги не проживанням відповідачів у квартирі, що перебуває у комунальній власності протягом 2015-2017 років, а в справі №592/2673/23 він обґрунтовує свої вимоги не проживанням відповідачів у квартирі протягом 2015-2020 років , яка вже належить йому на праві власності .

Таким чином , колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про тотожність позовів поданих позивачем ОСОБА_1 у справі №592/5264/17 та у справі №592/2673/23, а тому безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України).

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Мовчаном Р.А., задовольнити, ухвалу місцевого суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Мовчаном Романом Анатолійовичем , задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 26 травня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук