Номер провадження: 22-ц/813/2431/23
Справа № 2-1516/1950/11
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Цюри Т.В., Комлєвої О.С.,

за участю секретаря судового засідання Проскуріної Н.Ю.,

учасники справи:

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2021 року

за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, боржник ОСОБА_1 , стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року Приватний виконавець виконавчого округу Щербаков Юрій Сергійович звернувся до суду з заявою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 посилаючись на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Щербакова Юрія Сергійовича знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 2-1516/1950/11, виданого 30 квітня 2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовідбанк» заборгованості за кредитним договором № 40.3/АЄ-0.59.07.2 від 19 вересня 2007 року в сумі 29464,47 доларів США та 43099,81 грн та судовий збір в розмірі 2776,37 грн.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2019 року № 2-1516/1950/11 замінено сторону стягувача ПАТ «Родовідбанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». 15.09.2020 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2, також винесено постанову про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2014 року боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Котовський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 09.11.2021 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовив.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», просить скасувати ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2021 року та постановити нове судове рішення, яким подання приватного виконавця задовольнити, посилаючись на порушенням судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приватним виконавцем вжито всіх можливих заходів для примусового виконання виконавчого документа, які не спонукали боржника до вжиття будь-яких дій спрямованих на виконання покладених на нього обов`язків виконавчим листом. Боржник ігнорує вимоги приватного виконавця. Також скаржник посилався на те, що боржник неодноразово перетинав кордон.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.02.2022 року роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Скаржник зареєстрований у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, судову повістку-повідомлення отримав 01.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судову повістку-повідомлення отримало в особистому кабінеті підсистеми (моділя) ЄСІТС Електронний суд 24.04.2023 року, що підтверджується довідкою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, за необхідне зазначити наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з відсутності доказів факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, та невжиття державним виконавцем всіх передбачених ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення, тому дійшов висновку про те, що вимога стосовно обмеження конституційного права боржника є неналежно обґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних та нас вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно із п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Наведена норма права встановлює вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» .

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Отже, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості, і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

З досліджених апеляційним судом матеріалів цивільної справи встановлені наступні обставини.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області 06.08.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 40.3/АЄ-0.59.07.2 від 19 вересня 2007 року в сумі 29464,47 доларів США та 43099,81 грн.

30.09.2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист № 2-1516/1950/11.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2019 року № 2-1516/1950/11 замінено стягувача ПАТ «Родовідбанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

На підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. 15.09.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа № 2-1516/1950/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 40.3/АЄ-0.59.07.2 від 19 вересня 2007 року в сумі 29464,47 доларів США та 43099,81 грн.

Приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 15.09.2020 року, відповідно до якої накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 32410,92 доларів США та 53463,80 грн.

З постанови про розшук майна боржника від 24.09.2022 року вбачається, що в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем виявлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб Skoda Superb Classic, номерний знак НОМЕР_1 , який вказаною постановою оголошено у розшук.

Приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 28.09.2020 року, відповідно до якої накладено арешти на кошти, які містяться на всіх рахунках боржника у банках.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.03.2021 року приватним виконавцем описано та накладено арешт на частини чотирикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

частини чотирикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_3 № 393 від 14.02.2006 року ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою № 224091261 від 15.09.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 станом на час відкриття виконавчого провадження є власником частини чотирикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та транспортного засобу Skoda Superb Classic, номерний знак НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник посилається зокрема на те, що боржником рішення про стягнення боргу не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій на виконання не здійснено. Крім того скаржник зазначає, що боржник неодноразово перетинає Державний кордон.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приватним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи за період з 15.09.2020 року (часу відкриття виконавчого провадження) по 12.03.2021 року (винесення постанови про опис та арешт майна) по виконавчому провадженню № НОМЕР_2, приватним виконавцем вчинялись ряд виконавчих дій, з примусового виконання рішення суду, зокрема: здійснювались заходи щодо розшуку майна боржника; накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника; виявлено рухоме майно боржника; виявлено нерухоме майно, яка належить боржнику на праві власності у відповідній частині 1/2 за адресою: АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт; визначено вартість описаного майна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що приватний виконавець мав усю необхідну інформацію про майновий стан та майно боржника тому, наявність самого лише зобов`язання щодо подання декларації та її ненадання не свідчить про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, якщо не доведений факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

У даному випадку в матеріалах справи відсутні докази свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області 06.08.2014 року.

При цьому посилання на неодноразовий перетин Державного кордону боржником не береться судом до уваги, оскільки спростовується матеріалами справи, так згідно відповіді Державної прикордонної служби на запит приватного виконавця від 15.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 16.01.2018 року виїхав закордон у пункті пропуску КПВВ Каланчак та 20.01.2018 року здійснив в`їзд на територію України у пункті пропуску КПВВ Каланчак. Доказів перетину кордону ОСОБА_1 після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.С. Комлева

Т.В.Цюра