Справа № 725/791/23
Провадження № 2/724/246/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що вона та відповідач є батьком малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітні діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утримані. Відповідач проживає окремо, коштів на утримання дітей та дружини не надає. Відповідач є здоровою особою працездатного віку, має постійне місце роботи та постійний дохід, працює за кордоном у Хотинському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, інших зобов`язань на утримання дітей або непрацездатних членів сім`ї немає. Відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, а тому має можливість надавати щомісячно допомогу своїй дружині.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітей повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2 000 грн., щомісячно на утримання дружини яка доглядає за дитиною яка не досягла три річного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.02.2023 року справу передано за підсудністю до Хотинського районного суду Чернівецької області.

Протоколом автоматизованого розподілу від 30.03.2023 року справа передана на розгляд судді Кацаренко І.О.

Розпорядження від 15.05.2023 року № 188 справу призначено до повторного розподілу між суддями, у зв`язку із смертю судді Кацаренко І.О.

Протоколом повторного розподілу від 15.05.2023 року справа передана на розгляд судді Єфтеньєва О.Г.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.05.2023 року провадження у справі відкрито та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд слухати справ у її відсутності заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 14.02.2018 року між ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Від шлюбних відносин у сторін народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 .

Діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками від 10.05.2019 року № 28, від 29.06.2021 року № 2148, від 12.01.2023 року № 23.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.

У відповідності до вимог ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку на обліку центру зайнятості не перебуває, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не утримує.

Відповідачем до суду жодних доказів, заяв та клопотань не подано.

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що, як позивач, так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Так, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обрала способом стягнення аліментів саме частку від заробітку (доходу) відповідача.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, позивач звернулась до суду з позовом 02.02.2023 року, та саме з цією дати підлягають стягненню аліменти у визначеному судом розмірі.

За змістом ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, суд звертає увагу, що законодавством визначено рівний обов`язок обох батьків брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 частку всіх видів його заробітку або доходу щомісячно, вказуючи, що саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання дітей.

Позивач не надала суду жодних доказів щодо заробітної плати відповідача (доходу), які б підтвердили, що стягуваний розмір коштів у меншій частці від доходів відповідача буде недостатній для забезпечення утримання дітей та їх гармонійного розвитку.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей слід задовольнити частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та/або доходу останнього щомісячно. Саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання дітей, їх гармонійного розвитку та не порушуватиме прав відповідача і не буде становити для нього надмірний тягар.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини.

У відповідності до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

З системного аналізу ст. 84 СК України вбачається, що матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини надавати матеріальну допомогу дружині.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обрала в цій частині позовним вимог спосіб стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі.

Враховуючи вище вказані норми статі позивач має право на отримання аліментів щодо її утримання лише вразі наявної матеріальної змоги чоловіка сплачувати такі аліменти.

Позивач до суду жодних доказів які б підтвердили, що відповідача має змогу сплачували аліменти на утримання дружини не надала. Матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином позивач фактично відповідно до норм ст. 76, 81 ЦПК України не довела обставину, а саме те, що відповідач має змогу її утримувати.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини слід відмовити.

Щодо судового збору.

Позивач у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від спалити судового збору, оскільки позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Суд при вирішені питання щодо судових витрат виходить з того, що позивач не надала суду довідку про доходи відповідача, а тому вираховуючи розмір судового збору суд бере до уваги середній розмірі заробітної плати по Чернівецькій області визначений Міністерством фінансів України у розмірі 11 326 грн.

Оскільки позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/2 частки всіх доходів відповідача, суд дійшов висновку та задовольнив 1/3 частки всіх доходів відповідача.

Тому судовий збір визначається в наступному порядку: 11326:2=5663 грн.

5663 * 6 (піврічний період стягнення аліментів) = 33 978 грн. 100% (ціна позову).

11 326:3=3775,33 грн.

3775,3*6=22651,98 грн.,

22 651,98*100:33978 = 66,6 % (задоволення позовної вимоги).

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет 2023 року» та ЗУ «Про судовий збір» судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином судовий збір становить 1073,60 грн. (який стягується у разі повного задоволення позовних вимог) Х 66,6 (відсотків задоволених вимог) : 100 = 715,68 грн. розмірі судового збору який підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 715,68 грн.

Матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 84, 104, 105, 110, 112-115 180, 181, 191, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в сумі 715,68 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежів за один місяць.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2023 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ