Справа № 215/4344/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 червня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі : головуючого, судді - Коноваленко М.І.
секретар судового засідання - Коломійчук К.Ю.
розглянувши за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пахомової Дарини Миколаївни до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради в особі органу опіки та піклування; Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району в особі органу опіки про визначення місця проживання дитини та збільшення розміру аліментів,-
08 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пахомова Д.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради в особі органу опіки та піклування; Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району в особі органу опіки та піклування, в якому просить визначити місце проживання дитини разом з матір`ю та збільшити розмір стягуваних аліментів до 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також просять стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору.
В обґрунтування поданого позову зазначила, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 з 09.03.2017 року. На теперішній час відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2022 року шлюб між ними розірвано (Реєстр судових рішень - справа №215/1252/22). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачем, яка має усі необхідні умови для забезпечення нормального проживання, виховання та навчання дитини. Позивач із сином проживають у квартирі, яка належить матері позивачки - ОСОБА_4 . Відповідач участі у житті сина не бере, забезпечує його зміно, і взагалі проживає в іншому місті та не цікавиться життям власного сина. З відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі частини його доходу щомісяця, починаючи з 11.04.2022. Станом на 31.10.2022 сума заборгованості зі сплати аліментів становить 25 105,89грн. Таким чином про дитину піклується лише матір. Увагу і постійний супровід дитини може забезпечити і гарантувати лише позивач. Відсутність правової визначеності у питанні, з ким з батьків проживає син, періодично породжує низку проблем та можливості для маніпуляцій. Між іншим у позивача можуть виникати проблеми щодо отримання згоди батька на виїзд дитини разом з матір`ю за кордон, враховуючи напружені стосунки у відносинах між батьками дитини. Крім того, без наявності згоди батька позивач навіть не в змозі зареєструвати місце проживання дитини У зв`язку з чим, просять суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , та збільшити розмір аліментів на утримання дитини з частини від доходів відповідача до 1/3 їх частини. Позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю обумовлена потребою закріпити юридично існуючий фактично стан, оскільки і матір, і син проживають разом, і правова визначеність у цьому питанні відповідає їх інтересам. Щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів, представник позивача обґрунтовує її тим, що відповідач з 2019 року ухиляється від утримання сина, а позивачу на мінімальну заробітну плату важко утримувати дитину. Відповідач має стабільний неофіційний дохід, при цьому інших утриманців не має, тому збільшення розміру аліментів на думку представника позивача є виправданою необхідністю.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та не заперечують проти заочного розгляду (а.с. 73,106).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Жодних клопотань, заперечень, відзиву на позов не подавав.
Треті особи повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять вирішити спір в інтересах дитини (а.с.56,71,86,104).
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд призначено в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.
17.01.2023 та 20.04.2023 на адресу суду надійшов висновок Виконкому Тернівської районної у місті ради від 12.01.2023 про визначення місця проживання дитини (а.с.52-55, 94-97), в якому вирішення даного питання залишають на розсуд суду, просять прийняти рішення, яке б не суперечило інтересам дитини.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2023 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
07.03.2023 на адресу суду надійшов лист від районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (а.с.86), в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною в позові адресою не мешкає. В телефонній розмові зі спеціалістами центру повідомляти місце свого проживання відмлвився, свою думку стосовно визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1 не зазначив.
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи.
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та її представника, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд ом встановлено наступні обставни та відповідні їм правовідносини.
В шлюбі між сторонами, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 - а.с.9), народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10 - копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ).
Шлюб розірвано рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2022 року (Реєстр судових рішень - справа №215/1252/22 - а.с.11).
Дитина проживає з матір`ю, на теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом з місця проживання (а.с.17). Вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування квартири від 28.12.2004 (а.с.16 - копія договору дарування). Власник квартири є матір`ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 (а.с.16). ОСОБА_4 зареєстрована, але не проживає у вказаній квартирі (а.с.95).
Батько дитини, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою; АДРЕСА_2 . Згідно інформації Запорізького міського центру соціальних служб, відповідач за місцем реєстрації не проживає, при спілкуванні телефоном відмовився надати будь-яку інформацію про себе, обстежити умови його проживання не виявилось можливим, про що зазначено як у листі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (а.с.86), так і у висновку виконкому Тернівської районної у місті ради (а.с.95).
Зі слів ОСОБА_1 , позивача по справі, вона не чинить перешкод у спілкуванні дитини з батьком, але батько дитини, відповідач по справі, не приймає участі у вихованні та утриманні сина, мало цікавиться його життям, востаннє бачився з сином у грудні 2021 року, спілкується з ним по телефону не частіше одного разу на місяць, матеріально сімї не допомагає, має заборгованість зі сплати аліментів, про що також зазначено у висновку Тернівської районної у місті ради (а.с.94-97) та підтверджено постановою про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с.20,21).
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 49, 265 цього Кодексу, суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.
За встановлених обставин, відсутні підстави вважати, що на час звернення ОСОБА_1 в суд з позовом про встановлення місця проживання дитини, яка тривалий час фактично проживала і проживає разом з нею, між батьками дитини виник спір саме щодо її місця проживання, оскільки батько дитини не вимагав від матері дитини змінити її місце проживання, не порушував в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не звертався до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним.
Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Фактично спір щодо місця проживання дитини був ініційований матір`ю дитини, з якою дитина і так фактично проживала і від якої батько дитини не вимагав зміни її місця проживання.
Зверненню в суд з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання.
При цьому той з батьків, хто звертається в суд з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимога про визначення місця проживання дитини заявлена позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дитини та принаймні існувати на час вирішення справи в суді, а позивачем та її представником не доведено зазначених обставин належними та допустимими доказами.
Таким чином, право позивача та інтереси дитини не порушено, а тому в задоволенні вимог щодо визначення місця проживання дитини слід відмовити, а доводи преставника позивача щодо створення батьком можливих перешкод у виїзді дитини за кордон є об`єктом правовідносин, які підлягають розгляду в іншому провадженні, у разі виникнення спору між сторонами.
Щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_6 , займає посаду провізора-завідувача аптекою, має щомісячний середній дохід 6730,50грн., що підтверджується довідкою про доходи та характеристикою з місця роботи (а.с.18,19 -копії).
Дитина відвідує комунальний дошкільний навчальний заклад №220, що підтверджується копією довідки та характеристики (а.с.12,13).
Судовим наказом Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2022 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, у розмірі частини доходів відповідача, щомісячно, не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.04.2022 (а.с.20).
Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов`язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров`я та інші суттєві обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позивачем не надано суду жодних доказів поліпшення матеріального становища відповідача, а навпаки, звертають увагу суду на те, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів та відповідач не має стабільного доходу.
Аналізуючи викладені норми права та досліджені судом письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат по сплаті судового збору, суд керується положеннями п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, а саме у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
На підставі ст.ст. 7, 141, 180, 181, 192 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 15, 16, 76, 81,95, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд,-
У задоволені позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пахомової Дарини Миколаївни до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради в особі органу опіки та піклування; Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району в особі органу опіки про визначення місця проживання дитини та збільшення розміру аліментів, - відмовити.
Копію рішення направити сторонам.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення складено суддею без проголошення 14.06.2023.
СУДДЯ: