СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

22 червня 2023 року м.Снігурівка

справа №485/233/22

провадження № 2-о/485/5/23

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Снігурівка в приміщенні суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Снігурівська міська рада про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

установив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт перебування її на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, встановити факт спільного проживання однією сім`єю її та чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві.

Заява обґрунтована тим, що з 22 січня 1977 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . З 26 квітня 2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, а її чоловік з 2002 року отримував пенсію як ветеран МВС України та працював на різних підприємства. 21 липня 2011 ОСОБА_3 отримав травму на виробництві внаслідок нещасного випадку. Після тривалого лікування він помер. Заявник зверталась до Вітовського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Миколаївській області із заявою про призначення одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві та одноразової допомоги особі, яка перебувала на його утриманні. Заявнику письмово відмовлено у призначені допомоги. ОСОБА_1 зазначила, що встановлення факту їй необхідно для отримання страхових виплат на підставі статті 42 Закону України від 23 вересня 1999 року «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до вимог якої у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога членам його сім`ї.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року відкрито поводження у справі, розгляд справи призначено на 09 березня 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Далі воєнний стан продовжувався.

Отже, зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф на територію України, а також масованими обстрілами, судове засіданням провести не видалось можливим.

15 березня 2022 року наказом голови Снігурівського районного суду Миколаївської області роботу суду було тимчасово призупинено.

Відновлення судочинства в Снігурівському районному суді Миколаївської області відбулось 01.05.2023 (наказ №5-од від 01.05.2023).

Ухвалою суду від 17 травня 2023 року замінено заінтересовану особу Снігурівська міська територіальна громада Баштанського району Миколаївської області на Снігурівську міську раду.

Ухвалою суду від 25 травня 2023 року замінено заінтересовану особу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області на належну заінтересовану особу, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Ухвалою від 22 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заявниці надав заяву, в якій останній не заперечує проти закриття провадження у справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Проаналізувавши заяву та додані до неї документи у сукупності в сукупності, суд приходить до такого висновку.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, ОСОБА_1 вказувала на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Заяву про встановлення факту ОСОБА_1 пред`явила до суду за правилами окремого провадження до суду загальної юрисдикції.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 2 частини першої, частиною другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.09.2022 № 2620-ІХ.

Відповідно до пункту 2 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону від 21.09.2022 № 2620-ІХ припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.

Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні в порядку окремого провадження з посиланням на статті 293, 315 ЦПК України, ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_3 05 вересня 2021 року від нещасного випадку на виробництві, встановлення факту їй необхідно для отримання від правонаступника Фонду - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області страхових виплат на підставі статті 42 Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Уповноважений орган управління є держателем та адміністратором електронного реєстру листків непрацездатності як складової частини реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20) зробила висновок, що спори стосовно оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Фонду, його робочих органів і їхніх правонаступників про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням є публічно-правовими. А тому їх необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 214/1309/21 (провадження

№ 61-3264сво22) зазначено, що підставою для встановлення факту перебування на утриманні чоловіка є отримання від Фонду страхових виплат, передбачених Законом № 1105-XIV, тому відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20), позивачка має право на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є Управління виконавчої дирекції Фонду.

Отже, вимога ОСОБА_1 пов`язана з доведенням наявності у неї підстав для призначення та виплати соціальних платежів і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, заявлена саме у зв`язку з відмовою Фонду (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області) виплатити відповідні кошти.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 3335 постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, закриває провадження у ній.

Таким чином, суд зазначає, що між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, вимога ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255,256,259,260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Снігурівська міська рада про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 22.06.2023.

Суддя О.П.Бодрова