Справа № 209/1745/23
Провадження № 2/209/650/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його мешкання та стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебував з 23.10.2010 року по 13.09.2022 року. Від шлюбу з відповідачем мають дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після того, як шлюб було розірвано, він домовився з відповідачем, що дочка буде жити разом з ним, аліменти на її утримання відповідач не стягувала. Відповідач не справлялась з вихованням дочки, тому з 2020 року дочка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Він має можливість утримувати дочку, має з нею добрі відносини. З відповідачкою дочка спілкуватись не бажає, оскільки вони не знаходить взаєморозуміння. Враховуючи інтереси дитини, він звернувся до суду для вирішення цього питання у судовому порядку.

Ухвалою від 24.04.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності з урахуванням висновку від 13.06.2023 року та найкращих інтересів дитини.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 23.10.2010 року по 13.09.2022 року, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.09.2022 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 10, 11).

Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

Малолітня ОСОБА_4 мешкає разом із батьком з 2020 року без будь-яких перешкод з боку матері, відповідач проти цього не заперечує. Взаємовідносини між батьками доброзичливі. Вказані обставини визнані сторонами і підтверджуються висновком виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області № 8вих-20/336 від 13.06.2023 року (а.с. 25-26), в якому зазначено, що, враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення її місця проживання разом з батьком є недоцільним.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а, перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на рівність прав та обов`язків батьків по вихованню дитини, інтереси дитини, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме те, що спір щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між сторонами відсутній, відповідач не чинить будь-яких перешкод щодо спільного проживання малолітньої дитини разом з батьком, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові - судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 153, 155, 157, 159-161 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 76-82, 141, 258, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради (, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Свободи, 2/1) про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л. Шендрик