КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1287/23
УХВАЛА

27.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Лук`яненко В.О..,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Адвокатського об`єднання «Рибінцев та Партнери» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором правничої допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2021 року Адвокатське об`єднання «Рибінцев та Партнери» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти за договором правничої допомоги у розмірі 150 000,00 грн., а також судові витрати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 01.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Адвокатського об`єднання «Рибінцев та Партнери» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором правничої допомоги. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.01.2022 року у справі №947/29075/21 за позовною заявою Адвокатського об`єднання «Рибінцев та Партнери» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором правничої допомоги було призначено судову почеркознавчу експертизу. Зобов`язано позивача - Адвокатське об`єднання «Рибінцев та Партнери» надати судовому експерту на його вимогу у строк, узгоджений з експертом, оригінал документу, який досліджується, для проведення експертизи. Зобов`язано сторін у справі №947/29075/21 надати судовому експерту на його вимогу необхідні документи для проведення судової почеркознавчої експертизи у строки, визначені фахівцями. Усі документи, які будуть надаватися судовому експерту для проведення експертизи, повинні бути систематизованими, підшитими, належним чином засвідченими, прошитими та пронумерованими та зупинено провадження у справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.12.2022 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.01.2022 року було скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки суд перед призначенням експертизи не витребував оригінали досліджуваних документів.

24.02.2023 року відповідач повторно надав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експетизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2023 року клопотання відповідача ОСОБА_1 в частині витребування доказів було задоволено. Витребувано у ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) оригінал рукописних зразків підпису ОСОБА_1 та документи з підписом ОСОБА_1 наближені до 20.01.2021 року. Витребувано у Адвокатського об`єднання «Рибінцев та Партнери» (адреса: 49023, м. Дніпро, проспект Мануйлівський, буд. 5 кв. 36, адреса для листування: 01204, м. Київ, а/с 126) оригінал договору № 20/01 про надання правової допомоги та виконання доручень клієнта від 20.01.2021 року.

У судове засідання 27.06.2023 року представник позивача АО «Рибінцев та Партнери» не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомив.

У судове засідання 27.06.2023 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомили.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду, враховуючи наступне.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2023 року клопотання відповідача ОСОБА_1 в частині витребування доказів було задоволено. Витребувано у ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) оригінал рукописних зразків підпису ОСОБА_1 та документи з підписом ОСОБА_1 наближені до 20.01.2021 року. Витребувано у Адвокатського об`єднання «Рибінцев та Партнери» (адреса: 49023, м. Дніпро, проспект Мануйлівський, буд. 5 кв. 36, адреса для листування: 01204, м. Київ, а/с 126) оригінал договору № 20/01 про надання правової допомоги та виконання доручень клієнта від 20.01.2021 року.

Позивачу неодноразово направлялась ухвала про витребування доказів, проте вся кореспонденція була повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення було повернуто поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд зазначає, що позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

На день постановлення цієї ухвали позивач витребуваних судом доказів не надав та не повідомив суд у визначеному законом порядку і строк про неможливість подання витребуваних доказів.

Суд звертає увагу, що позивач є ініціатором вказаної справи і в силу положень ст. 83 ЦПК України такі докази мають бути надані разом з позовною заявою.

Однак такі докази не надані як з позовною заявою, так і на вимогу суду. При цьому позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази необхідні для вирішення спору.

Доказів поважних причин не надання таких доказів в порядку визначеному чинним законодавством позивачем не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 258 ЦПК України встановлено, що судовими рішеннями є: 1)ухвали; 2)рішення; 3)постанови; 4)судові накази.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

При цьому, слід взяти до уваги правову позицію, сформовану Касаційним цивільним судом Верховного Суду під час розгляду справи №761/17393/19 у Постанові від 05.02.2020 року, а саме: «...Системне тлумачення п.9 ч.І ст.257 ЦПК свідчить, що його слід застосовувати у взаємозв`язку з положеннями чч. 7-10 ст.84 ЦПК, а залишення позову без розгляду можливе лише у випадку неподання позивачем витребуваних доказів без поважних причин, тобто коли позивач володіє певними доказами, які необхідні для повного і всебічного з`ясування обставин справи, але свідомо ухиляється від надання їх суду. В іншому випадку суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, зобов`язаний розглянути справу по суті на підставі тих доказів, які надані учасниками справи... ».

Тобто, залишення позову без розгляду на підставі частини 10 статті 84 ЦПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору. Більше того, в цьому випадку йдеться про свідоме ігнорування позивачем своїх прямих процесуальних обов`язків і вимог суду, що в подальшому унеможливлює провадження судового розгляду судом і вирішення спору по суті.

Крім того, згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

На підставі викладеного, приймаючи повну обізнаність сторони позивача про наявний обов`язок з виконання ухвали суду від 28.02.2023 року, а саме надання до суду оригіналу договору № 20/01 про надання правової допомоги та виконання доручень клієнта від 28.02.2023 року, суд вважає наявним факт ухилення позивача від виконання ухвали суду від 28.02.2023 року та покладеного на нього обов`язку судом з надання доказів.

За наслідком чого, не виконання стороною позивача ухвали суду від 28.02.2023 року перешкоджає повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, оскільки невиконання позивачем ухвали суду від 28.02.2023 року перешкоджає подальшому розгляду справи, суд вважає наявними підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ч. 10 ст.84 ЦПК України.

Судом також враховується, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що залишення позову без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.43, ч. 1 ст.44, ч. 7 і ч. 10 ст.84, п. 9 ч. 1 - ч. 3 ст.257, ст.258-260,353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Адвокатського об`єднання «Рибінцев та Партнери» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором правничої допомоги залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Петренко В. С.