Справа № 702/1/23
Провадження № 2/702/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.06.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретарів Прилуцької О.І., Мусіч Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Монастирищенського районного суду Черкаської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 в якому просив Стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за розпискою у розмірі 47250 доларів США та 3% річних в розмірі 1378 доларів 66 центів США. Здійснювати нарахування 3% річних із суми боргу 47250 доларів США у разі прострочення ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання за рішенням суду до моменту повного виконання рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.12.2021 він надав ОСОБА_2 у борг кошти в розмірі 47250 доларів США, про що відповідач власноруч написав розписку. В свою чергу відповідач брав на себе зобов`язання повернути борг у повному обсязі в строк до 31.12.2021. Проте відповідач у визначений строк борг не повернув, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача на його користь, за період з 01.01.2021 до 21.12.2022 за невиконання зобов`язань за договором позики, 3 % річних в розмірі 1378 долар США 66 центів.

Одночасно з позовною заявою адвокат Павло Гора в інтересах позивача подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 05.01.2023 заяву представника позивача про забезпечення позову було задоволен. Накладено арешт на рухоме майно, а саме автомобіль марки RENAULT, модель SANDERO, тип т/з Загальний легковий хетчбек, рік випуску 2020, білого кольору, реєстраційний номер (VIN) НОМЕР_1 .

Ухвалою судді від 26.01.2023 року, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.04.2023 року підготовче провадження було закрито.

Позивач та його представник адвокат Павло Гора у судове засідання, не з`явились. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи подану заяву представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 14.12.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримав кошти в розмірі 47250 доларів США на строк до 31.12.2021. У вказаний строк ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання повернути отримані у борг кошти, що підтверджується наданою позивачем розпискою.

Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики є доказом не лише укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Суд, досліджуючи боргову розписку чи договір позики, повинен виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі № 6-24ц12).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми боргу є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням …. три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє зобов`язання за договором позики, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, з нього на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16.)

Позивач просить стягнути на його користь з відповідача 3% річних за період з 01.01.2022 по 21.12.2022 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, по всій території України з 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан, який діє і на даний час.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 % річних за період 01.01.2022 року по 23.02.2022 року в розмірі 209 доларів 71 центів США..

Відповідно до ч . 10 статті 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що відповідач допустив прострочення зобов`язання за договором позики згідно з розпискою у період дії воєнного стану, під час якого відповідно до пункту 18 Перехідних положень ЦК України він звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, то позовна вимога про стягнення з відповідача 3% річних від суми боргу в розмірі 47250 доларів США до моменту виконання рішення, підлягає частковому задоволенню шляхом здійснення нарахування 3% річних із суми боргу 47250 доларів США починаючи з тридцять першого дня після припинення або скасування дії в Україні воєнного, надзвичайного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 97,5 %, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 192, 204, 525, 526, 545, 610, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, . ст. 12, 76-78, 141, 259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за розпискою у розмірі 47250 доларів США та 3% річних за період з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року в розмірі 209 доларів 71 цент США, що в сумі становить 47459 доларів 71 цент США, що в еквівалентному співвідношенні до гривні згідно курсу НБУ на день постановлення рішення становить 1735535 грн. 15 коп.

Здійснювати нарахування 3% річних із суми боргу 47250 доларів США починаючи з тридцять першого дня після припинення або скасування дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у разі прострочення ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання за рішенням суду до моменту повного виконання рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 12161 грн. 76 коп.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України вжиті судом заходи забезпечення позову, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене удень його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення виготовлено 22.06.2023 р.

Суддя І.М. Нейло