Справа №: 343/349/23
Провадження №: 2/0343/179/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2023 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Тураша В. А.,
секретаря Лукань О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд-
Позивач ОСОБА_1 , просить ухвалити рішення, яким:
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду, завдану вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.;
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на надання правової допомоги у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.
Свої вимоги мотивує тим, що25 червня 2022 року біля 15 годин, він, ОСОБА_1 , по місцю проживання в АДРЕСА_1 , бензиновою косаркою марки «STIHL FS 130» косив траву на території заїзду до свого господарства . В цей час ОСОБА_2 на ґрунті давніх непрязних відносин, безпідставно став вимагати в ОСОБА_1 припинити косити траву , після чого виражаючись в сторону останнього , та його сім`ї , нецензурними словами, підняв з землі камінь, яким умисно кинув по бензиновій косарці «STIHL FS 130», яка була в руках позивача, чим повністю вивів її з ладу , та завдав ОСОБА_1 значної матеріальної шкоди та великого душевного болю, хвилювань, та переживань.
Крики і лайку ОСОБА_2 почули: син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , а також його мама, ОСОБА_4 , які стали свідками вищеописаної події.
Також вищезазначені обставини підтверджуються відеозаписом, знятим ОСОБА_3 на його особистий мобільний телефон, де зафіксовано протиправні дії та неадекватна поведінка ОСОБА_2 , якою він безпричинно і з хуліганських мотивів принижував честь та гідність ОСОБА_1 , та його сім?ї.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив громадський поряд і спокій громадян.
У зв`язку з цим 28 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою у Відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.
За фактом даного правопорушення офіцером громади СВГ ВП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Ліцманом Є.О. 28.07.2022 складено протокол серії ВАВ №288426 стосовно ОСОБА_2 , за фактом вчинення ним дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.
Постановою Долинського районного суду від 17.11.2022 у справі № 343/1353/22 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Крім цього, позивачу ОСОБА_1 , протиправними діями відповідача ОСОБА_2 , завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті позивача , а саме: у щоденних думках та спогадах про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, переживання психологічного дискомфорту, у зв`язку з почуттям образи, обурення, безпідставного приниження його честі та гідності, а також образ в його сторону та членів його сім`ї.
Позивач ОСОБА_1 внаслідок образ та погроз під час конфлікту зі сторони відповідача, переніс значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє життя. Внаслідок ситуації що склалася, позивач ОСОБА_1 досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця, переживає щодо своєї соціальної репутації.
Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 , які проявилися у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, ОСОБА_1 було заподіяно психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг його фізичних, душевних, психічних страждань, як потерпілого, він оцінює у 10 000 гривень, які підлягають відшкодуванню (компенсації) відповідачем у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив , хоч судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.42,49,58,75). Судові повістки, які направлялись відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою його реєстрації - АДРЕСА_1 ( витяг з Єдиного державного демографічного реєстру а.с.61) , повернулись в Долинський районний суд з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.52-53,60-61,69-70,83-84). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.
Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:
Ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Ст. 1192 ЦК України передбачено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 25.06.2022 близько 15.00 год в АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою в сторону позивача ОСОБА_1 та кинув каменем в належну останньому бензинову косарку марки «STIHL FS 130», чим порушив громадський порядок і спокій громадян.
В подальшому працівниками поліції відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії ВАВ №288426 від 28.07.2022 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (а.с.11).
Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2022 в справі №343/1353/22 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП .
Постанова суду набрала законної сили 29.11.2022 (а.с.12-13).

В описовій частині постанови зазначено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №288426 від 28.07.2022 зазначено, що ОСОБА_2 25.06.2022 близько 15.00 год в с. Новий Мізунь на вул. Центральній, висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_1 та кинув каменем в належну останньому бензинову косарку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є

обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди, як власнику бензокоси «STIHL FS 130», яка 25.06.2022 року близько 15 години в АДРЕСА_1 була пошкоджена громадянином ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи, зокрема: в судовому засіданні було оглянуто відеофайл з оптичного диску долученого до матеріалів даної справи (а.с.30).

На відеозаписі (відеофайл VID_20220625_143541), зафіксовано момент спричинення ОСОБА_2 пошкодження каменем належній ОСОБА_1 бензокосі яка була в руках позивача під час конфлікту, який виник між ними 25.06.2022 .

Вказані відеозапис надає можливість дослідити обставини завдання відповідачем ОСОБА_2 матеріальних збитків позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до копії товарного чеку вартість бензокоси «STIHL FS 130», становить 12899,00грн. (а.с.14-15).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що позивач по справі ОСОБА_1 являється його батьком. 25.06.2022 біля 15.00 год батько косив траву по межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , власною бензиновою косаркою «STIHL FS 130». Він побачив, як до батька підбіг їх сусід ОСОБА_2 , та почав у грубій формі кричати на батька, обзивати його нецензурними словами, погрожуючи ножем. Потім ОСОБА_2 підняв з землі великий камінь, та кинув його з силою в косарку, яка була в руках у батька. Від удару, штанга косарки погнулась, та був пошкоджений редуктор. Свідком цієї пригоди була і його бабця ОСОБА_5 . Весь конфлікт тривав приблизно до однієї години. Він знімав всі події на власний телефон. Це не перший конфлікт зі сторони їх сусіда ОСОБА_2 , який безпричинно створює постійні конфлікти, через громадську дорогу, яку він вважає своєю. Через пошкодження, спричинені каменем, косарка вийшла з ладу і батько її більше не використовує.

Аналогічні покази дала в судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_5 .

З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння йому відповідачем шкоди, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. Тому, майнова шкода в розмірі 12899,00 грн., виходячи з положень ст. 1166 ЦК України підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди, підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного:

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі

незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно абз 1 п. 4 вищезгаданої Постанови , у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 7 Постанови , заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

У абз. 2 п. 5 Постанови , судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно п. 9 Постанови , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, заявленого до відшкодування розміру завданої моральної шкоди у 10 000,00 грн, суд звертає увагу на те, що належних доказів на підтвердження саме такого розміру завданої моральної шкоди позивачем суду не надано.

Так, обґрунтовуючи форми прояву завданої моральної шкоди, позивач в судовому засіданні покликався на те, що моральну шкоду було завдано у зв`язку з стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з протиправними діями відповідача.

Проаналізувавши пояснення позивача в судовому засіданні щодо форм прояву завданої моральної шкоди, зважаючи на те, що внаслідок протиправних дій відповідача, тобто пошкодження належного позивачу майна, призвели до незначних вимушених змін у його життєвих стосунках, суд при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, глибину фізичних і душевних страждань.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в рамках даної цивільної справи доказуванню підлягає не лише факт завдання моральної шкоди та конкретних форм її прояву, а й заявлений до відшкодування розмір у 10 000,00 грн.

Доказів на підтвердження того, що розмір моральної шкоди позивачу за наслідками дій відповідача становить саме 10 000,00 грн позивачем суду не надано.

Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування розміру моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.

Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до його збагачення, а тому позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами

розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено ст.ст.15,60,62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження якого як представника посвідчується довіреністю або ордером.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ОСОБА_1 здійснювалось адвокатом Воробцем Р.М. відповідно до Договору про надання правової допомоги від 28 червня 2022 року (а.с.24) та ордеру серії ІФ №008544 (а.с.25).

Відповідно до поданого розрахунку (акту виконаних робіт) загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 8000,00 грн. (а.с.27).

Крім того в позовній заяві позивачем зазначено про попередній орієнтований розрахунок витрат по справі, в т.ч. на професійну правничу допомогу, які позивач поніс, відповідно до якого сума витрат на правову допомогу становить 8000,00 грн.

З урахуванням викладеного, загальна сума витрат, що підлягають відшкодуванню становить 8000,00 грн., які фактично сплачені позивачем за квитанцією №98 від 17.02.2023 ( а.с. 26).

Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони позивача , суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1 , щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн, що знайшла підтвердження наданими позивачем письмовими доказами.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, ст.ст. 12,13,15,16,22,23, 1166, 1167,1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 137, 141, 258, 259,264, 265, 268, 273, 280-282, 352,354,355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану неправомірними діями, в розмірі 12899 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00коп.

Стягнути з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. витрат за надання правової допомоги адвокатом згідно квитанцій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 32 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В решті позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2023

Суддя Долинського районного суду В.А.Тураш