Рішення

Іменем України

22 червня 2023 року місто Чернігів

Справа №751/4090/23

Провадження №2/751/996/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про стягнення коштів,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про стягнення 20 000 грн у відшкодування моральної шкоди (а.с.1-6).

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що вона має статус ветерана війни особа з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, та до 05 травня 2021 року отримала разову грошову допомогу в розмірі 3 391 грн. Водночас відповідно до редакції закону, що діяв на момент отримання такої допомоги, вона мала отримати допомогу в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, що вказує на недоплату їй 8 992 грн. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №620/781/23 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити їй недоплачену грошову допомогу з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Зазначає, що за її заявою було відкрито виконавче провадження та надано боржнику строк 10 робочих днів для виконання рішення суду, проте ні у добровільному, ні у примусовому порядку воно не виконано. Безпідставною відмовою у виплаті разової грошової допомоги у визначеному розмірі та тривалим невиконанням рішення суду їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через порушення її прав, звичайного способу життя, що викликало відчуття приниженості, образи, незахищеності та безнадійності. Також вона є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, що значно впливає на стан здоров`я.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 25 травня 2023 року відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк від представника відповідача надійшов відзив (а.с.18-21), згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №620/781/23 ніяким чином не стосується питання наявності чи відсутності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому рішення було одразу частково виконано та здійснено перерахунок. Вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року №902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду. Департамент підготовив та надав інформацію щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за вказаною бюджетною програмою. Таким чином, вжито належних заходів для вирішення питання фінансування з Державного бюджету на виконання судового рішення, яке винесено на користь позивача щодо соціальних виплат, а тому відсутній факт невиконання рішення суду без поважних причин. Вважає, що позивач не довів факту заподіяння йому саме моральної шкоди. Сума реальних збитків позивача у зв`язку з порушенням законодавства України Департаментом, встановленим у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду, становить 8 992,00 грн 00 коп та вже присуджена на користь позивача, а тому не може стягуватись на її користь повторно. Будь-яких інших реальних збитків позивачем не доведено. Також відсутні докази причинного зв`язку між протиправними діями та моральними стражданнями, характеру та обсягу таких страждань.

У встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.7).

16 лютого 2023 року Чернігівський окружний адміністративний суд постановив рішення, яким задовольнив частково позов ОСОБА_1 , визнав протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо не нарахування та не виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, а також зобов`язав останнього нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу, з урахуванням попередньо виплаченої суми (а.с.8-10).

На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист №620/781/23 від 12.04.2023 та 09.05.2023 відкрито виконавче провадження №71764245 щодо його примусового виконання, встановлено боржнику строк самостійного виконання рішення протягом 10 робочих днів (а.с.11-12).

Згідно відомостей Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 зроблено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, яка становить 12 383,00 грн, у зв`язку з чим необхідно здійснити доплату у розмірі 8 992,00 грн (а.с.22).

Про здійснений добровільно перерахунок відповідач 16.05.2023 повідомив відділ ДВС, зазначивши, що рішення буде виконано в повному обсязі в порядку черговості (а.с.23).

Згідно копій повідомлень, протягом 2021-2023 років Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради регулярно інформував Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення виконання грошових зобов`язань (а.с.24-25, 31-50).

Станом на день розгляд справи кошти позивачем не отримані.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України).

Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст. 1173,1174 ЦК України.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду.

Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40).

Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28 липня 1999 року у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66).

У справі «Скордіно проти Італії» ЄСПЛ визначив ключові критерії для перевірки ефективності компенсаторного засобу юридичного захисту щодо надмірно тривалих судових проваджень. Ці критерії, які також застосовні до справ про невиконання рішень (див. рішення у справі «Вассерман проти Росії» N 21071/05, від 10 квітня 2008 року вимагають таке:

- позов про відшкодування має бути розглянутий упродовж розумного строку (рішення у справі «Скордіно проти Італії» N 36813/97, п. 195);

- призначене відшкодування має бути виплачено без зволікань і, як правило, не пізніше шести місяців від дати, на яку рішення про його призначення набирає законної сили (рішення у справі «Скордіно проти Італії» N 36813/97, п. 198).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення презюмується.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Неправомірність дій посадових осіб Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради встановлена рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №620/781/23, яке набрало законної сили 20.03.2023.

09.05.2023 було відкрито виконавче провадження №71764245 з виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2023 №620/781/23.

Станом на день розгляди справи кошти позивачу не сплачені.

Проте строк невиконання судового рішення, який становить 3 місяці 1 день, з урахуванням практики ЄСПЛ, не є тривалим (менше 6 місяців), а тому в розумінні ст. 1174 ЦК України не є самостійною підставою для відшкодування заподіяної шкоди, та не свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання позивача внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування, пов`язаної з невиконанням рішенням суду.

Водночас суд враховує, що позивачу завдано моральної шкоди у виді душевних страждань виплатою за 2021 рік разової грошової допомоги як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у заниженому розмірі.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження порушення звичного способу життя, пов`язаним з неодноразовими зверненнями до відповідача, що викликало у неї почуття приниження та образи.

З огляду на незначну тривалість невиконання судового рішення, розмір заборгованості та строки її погашення, ступінь вини відповідача, характер та тривалість моральних страждань позивача, глибину її душевних страждань, виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь позивача 2 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Зрештою, слід зазначити, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому при ухваленні судом остаточного рішення у справі судовий збір підлягає стягненню з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог (10%) у розмірі 107,36 грн (2000х1073,60/20000).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради судовий збір у розмірі 107 (сто сім) грн 36 коп на користь ГУК у Черніг.обл/Новозав.р-н/22030101, код отримувача 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0025742, код класифікації доходів бюджету 22030101.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22.06.2023.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд. 19, м. Чернігів, 14017, )

Суддя Н. В. Маслюк