РІШЕННЯ
ЄУН № 337/3254/23
Провадження № 2-о/337/164/2023
21.06.2023 м.Запоріжжя
21 червня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Мальованого В.Л.,
за участю секретаря - Крижко Я.О.,
21.06.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі заявник, ОСОБА_1 ) звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її рідної матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (далі померла особа, ОСОБА_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування заяви зазначено.
ІНФОРМАЦІЯ_4 в тимчасово окупованому рф місті Маріуполі Донецької області померла мати заявника громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи окупацію міста Маріуполь заявник позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті громадянки України ОСОБА_2 державним органом України та, відповідно, отримати свідоцтво про смерть в позасудовому порядку є не можливим. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок атеросклеротичної хвороби серця. Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України.
Заявник отримала лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті, що видані так званим «министерством здравоохранения донецкой народной республики» на тимчасово окупованій території. Проте ці документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», адже не відповідають формі, визначеній МОЗ України. Так, державна реєстрація смерті неможлива, а тому заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. Встановлення цього факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику, в тому числі, для реалізації спадкових прав після смерті матері.
Зважаючи на те, що будь - які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь - який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, заявник звернувся до суду, адже встановлення даного факту є життєво необхідним заявнику.
Ухвалою суду від 21.06.2023 відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження.
В судове засідання заявник, представник заявника, заінтересована особа не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи. Раніше представник заявника надіслав до суду заяву, про розгляд справи без їх участі, свої вимоги підтримали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Правовий режим тимчасового окупованої території визначає Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно з ч. 1 ст. 1 цього Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть настала ані в лікарні, ані вдома, в іншому місці, а саме в АДРЕСА_3 . Причиною смерті є атеросклеротична хвороба серця, що вбачається з довідки про причини смерті № 1933 від 29.05.2023 та лікарського свідоцтва про смерть № 1933 від 29.05.2023, виданими республіканським бюро судово - медичної експертизи днр міністерства охорони здоров`я донецької народної республіки (мова оригіналу російська).
Місто Маріуполь Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Тому будь - який документ, виданий на вищезазначеній території, вважається недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну і виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.
Варто зазначити, що заявник позбавлена можливості отримати уповноваженим органом свідоцтво про смерть, оскільки у неї наявні лише документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому, факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення. Адже, необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть та реалізації в подальшому всіх належних прав та свобод громадянина України, з яких, спадкове.
Положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон України) передбачено, що будь - які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що на теперішній час заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті ОСОБА_2 , рідної матері заявника. Враховуючи, що заявником були надані докази, які в повній мірі підтверджують цей факт, заяву слід задовольнити.
При цьому, суд даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади.
Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення.
Керуючись ст. ст. 13, 89, 259, 263-265, 293, 315 - 319 ЦПК України, суд, -
Заяву заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті є м. Маріуполь, Донецька область, яке на час її смерті було тимчасово окупованою російською федерацією територією України, причиною смерті є атеросклеротична хвороба серця.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Суддя В.О. Мальований