Справа № 951/509/22 Провадження № 2/450/794/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

12 травня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Заремба В.В., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільніу справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , про стягнення грошових коштів,

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення 25000 доларів США в якості повернення передоплати (авансу), отриманого за розписками від 13.05.2021 та 17.09.2021. В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що 13.05.2021 ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 10000 доларів США в якості авансового платежу (передоплати) за земельну ділянку площею 0,0455 га, кадастровий номер :05:000:0002, яку ОСОБА_4 зобов`язувався йому продати до 22.05.2021. Однак вдіповідач всупереч домовленості не продав ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки до 22.05.2021. Згідно з новими та додатковими домовленостями 17.09.2021 ОСОБА_3 передав відповідачу ще 15000 доларів США, в якості передоплати за ту ж саму земельну ділянку, які відповідач зобов`язувався повернути ОСОБА_3 у разі відсутності державної реєстрації права власності на ділянку за позивачем до 01.12.2021. Однак право власності на вказану земельну ділянку не було зареєстровано за позивачем до 01.12.2021, чим відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а знаходження у нього передоплати в розмірі 25000доларів США втратило будь яку правову підставу. До цього часу земельна ділянка знаходиться у власності відповідача, а передоплати він добровільно не повертає.

Позиція третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 : кошти у розмірі 25000 були сплачені позивачем в якості авансу (попередньої оплати) за майбутнє придбання земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий номер :05:000:0002, що розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №554744 від 26.02.2009 належить відповідачу ОСОБА_4 передані позивачем кошти на його ствердження є завдатком в розумінні ст. 570 ЦК України. На підтвердження непередачі позивачу земельної ділянки надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.09.2021, відповідно до якої власником згаданої вище земельної ділянки є відповідач. Вважає, що дана довідка є неналежним доказом у цьому спорі, оскільки жодних доказів, що земельна ділянка не була передана позивачу у строк до 01.12.2021 не надано. З наявної інформації відповідач виконав взяті ним перед позивачем зобов`язання - державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_3 була проведена 09.12.2021. Вважають, що позивач може заявляти лише вимоги про відшкодування збитків внаслідок прострочення належного виконання зобов`язання згідно ст. 612 ЦК України, однак такі заявлені не були. А тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Позиція відповідача: відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ним отримано не було. На адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням, в довідці про причини повернення значиться «адресат відсутній за вказаною адресою». У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України. 10.05.2023 на адресу суду подано відзив, який ухвалою від 12.05.2023 повернуто відповідачу, оскільки такий відзив подано з порушенням строк, передбачених ч.7 ст. 178 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав, визначених ст. 280 ЦПК України, для проведення судового розгляду справи за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

30.08.2022 ухвала судді Козівського районного суду Тернопільської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі; 31.10.2022 ухвала про залучення ОСОБА_5 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; 19.01.2023 ухвала про передачу справи на розгляд Пустомитівського районного суду Львівської області (за клопотанням представника третьої особи, що не заявляє сапмостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 адвоката Заремби В.В.).

21.02.2023 цивільна справа надійшла на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області; 31.03.2023 пояснення третьої особи ОСОБА_5 , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, щодо позову; 31.03.2023 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 20.04.2023 клопотання представника позивача про забезпечення позову; 24.04.2023 ухвала про забезпечення позову; 10.05.2023 клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 адвоката Заремби В.В. про скасування заходів забезпечення позову; 10.05.2023 відзив відповідача на позовну заяву; 12.05.2023 протокольна ухвала про відмову у прийнятті відзиву; 12.05.2023 ухвала про відмову у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 адвоката Заремби В.В. про скасування заходів забезпечення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошов кошти в сумі 10000 доларів США 13.05.2021 як авансовий платіж за земельну ділянку площею 0,0455 га, кдастровий номер :05:000:0002, яку зобов`язувався йому продати до 22.05.2021, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем ОСОБА_4 .

Згідно розписки від 17.09.2021, відповідач ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 15000 доларів США в якості передоплати за ту ж земельну ділянку площею 0,0455 га, кдастровий номер :05:000:0002 з цільовим призначенням для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, Скнилівська сільська рада, та які зобов`язувався повернути у разі відсутності державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_3 до 01.12.2021 з підтвердженням державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Частиною 3 ст. 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК України суд дійшов висновку про те, що сума, яка надана позивачем відповідачу згідно розписок, наведених вище, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі N 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі N 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року N 461/5297/16-ц (провадження N 61-22017св18) та у постанові від 17.06.2021 № 711/5065/15-ц.

Крім того, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/1084/18, які є обов`язковими на підставі положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, згідно з якими суд зазначив, що аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Посилання третьої особи на реєстрацію 09.12.2021 права власності за позивачем на земельну ділянку площею 0,0455 га, кадастровий номер :05:000:0002, що розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області як підставу для відмови у задоволенні позову не може прийматися до уваги судом, оскільки така реєстрація була здійснена згідно затвердженої ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.09.2021 мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, який виник на підставі розписки від 01 березня 2021 року.

Слід зазначити, що постановою Львівського апеляційного суду від 12.04.2022 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 ; ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року скасовано; справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики направлено до Яворівського районного суду Львівської області для продовження розгляду.

Таким чином, підстава для реєстрації права власності за позивачем на згадану вище земельну ділянку на даний час скасована.

Судом встановлено, що договірні зобов`язання, зазначені у розписках від 13.05.2021 та 17.09.2021 відповідачем виконано не було.

Отже, покликання представника третьої особи щодо виконання зобов`язань відповідачем за розписками від 13.05.2021 та 17.09.2021 є безпідставними.

А тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 25000 доларів США, отриманих як аванс грошових коштів за розписками від 13.05.2021 та 17.09.2021.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст.133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як встановлено судом, позивач поніс наступні судові витрати по даній справі, зокрема: судовий збір у розмірі 9142,15 грн. (за подачу позову до суду), 536,80 грн. (за подання клопотання про забезпечення позову).

Крім того, 06.08.2021 було укладено договір №06/08/21 про надання правової (адвокатської допомоги) з адвокатом Биць І.А.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (адвокатської допомоги) №06/08/21 від 06.08.2021, укладеного між адвокатом Биць І.А. та Данилюком А.В., адвокатом здійснено юридичні послуги, які прийняв клієнт, зокрема, підготовка позовної заяви та дії вчинені в процесі подачі даного позову до суду, підготовка та подання клопотань, представництво та захист інтересів позивача в суді першої інстанції. У п.3 даного акту вказується, що сторони погодили вартість послуг, наданих в судах першої інстанції у розгляді даного позову, становить 1500 доларів США; решту послуг, вартістю 1000 доларів США становлять послуги у разі розгляду даної справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу, суд приходить до висновку що вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі, еквівалентному 1500 доларів США згідно курсу НБУ на день вирішення спору, є обґрунтованими, належними доказами доведеними, та співмірними зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт.

Згідно даних НБУ офіційний курс гривні щодо долара США станом на 12.05.2023 становив 36,5686 грн. за долар США. Таким чином з відповідача слід стягнути 54852,9 грн. понесених витрат позивача на правничу допомогу.

Загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача складає 64531,85 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 141, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 570, 626, 628, 635 ЦК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США в якості повернення передоплати (авансу), отриманого за розписками від 13.05.2021 та 17.09.2021.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 64531,85 грн. (шістдесять чотири тисячі п`ятсот тридцять одну гривню 85 коп.) понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 19.05.2023.

СуддяД. А. Кукса