РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Сподар І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми франшизи та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 20.05.2022 року біля 12:00 год. на вул. Наукова, 35 в м. Львів сталась дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Skoda Fabia», НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який належить йому на праві власності. Оскільки відповідач ОСОБА_2 на місці ДТП визнав свою вину, травмованих при дорожньо-транспортній пригоді не було, позивач і відповідач мали діючі страхові поліси цивільно- правової відповідальності, вони дійшли згоди про складання європротоколу, в якому були зафіксовані обставини ДТП. Як вбачається, в добровільно складеному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколі) від 20.05.2022 року відповідач ОСОБА_2 власноруч в п. 14 написав: «свою вину в ДТП визнаю». Зазначене повідомлення про ДТП (європротокол) є достатнім доказом вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, що відбулась 20.05.2022 року, оскільки, обравши добровільне фіксування обставин ДТП, визнавши свою провину, відповідач підтвердив свою вину у вчиненні вказаної ДТП. Таким чином, позивачу, як власнику зазначеного транспортного засобу «Skoda Fabia», НОМЕР_3 , внаслідок вчинення ДТП відповідачем було завдано матеріальної та моральної шкоди. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», НОМЕР_1 , була застрахована в ПРАТ «СК «УНІКА» згідно полісу № ЕР.205325833, відповідно до якого було встановлено ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров`ю, - в розмірі 260000 грн.; за шкоду, завдану майну, - в розмірі 130000 грн.; франшизу - в розмірі 1000 грн.

Після ДТП позивач звернувся до свого страховика ПАТ СК «ПЗУ Україна», за заявою якого було проведено оцінку та визначено розмір матеріального збитку. Відповідно до звіту № 169В_ЅОЅ-3105 від 24.06.2022 року про оцінку вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу «Skoda Fabia», НОМЕР_3 , складає 7957 грн. 73 коп. На початку липня 2022 року позивачу було перераховано страхове відшкодування в розмірі 6957 грн. 73 коп., розмір якого зменшено на суму франшизи (1000 грн.), яка має бути відшкодована відповідачем. З часу настання ДТП по теперішній час відповідач добровільно відшкодував тільки 150 грн. 25 коп. із 1000 грн. (франшизи), які підлягають сплаті. Таким чином, у добровільному порядку всю суму франшизи відповідач не відшкодував і винен позивачу 849 грн. 75 коп.

Оскільки полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.205325833, згідно полісу №АМ/5064075, укладеним між відповідачем ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «СК «УНІКА», передбачено франшизу у розмірі 1 000,00 грн., тому з огляду на положення п.1 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вважає за можливе та правомірне стягнути з відповідача франшизу відповідно до умов Полісу №ЕР.205325833 у розмірі 849 грн. 75 коп.

Крім того, зі сторони відповідача неправомірними діями позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 2000 грн. Після зіткнення позивач перебував в шоковому стані від побачених пошкоджень автомобіля, так як збирався його продати у зв`язку з сімейними обставинами, що завдало суттєвих душевні страждання. Дана ситуація викликала моральні переживання, погіршилось самопочуття, звело майже нанівець нормальні життєві зв`язки, було порушено стосунки з оточуючими людьми оскільки йому довелося вибирати або обмежити себе у користуванні власним автомобілем або пересуватися на ньому з явними ознаками пошкодження.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 31.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

20.03.2023 року відповідачем подано до суду письмові заперечення на позовну заяву, які за своїм змістом є відзивом на позовну заяву. Відповідач зазначає, що ОСОБА_2 повністю виконав свій обов`язок по сплаті франшизи, тому предмет спору у цій частині відсутній. Окрім того, в позовній заяві відсутні будь-які докази, фактичні дані, на підставі яких можна встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діями відповідача було завдано моральну шкоду, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи. Крім того, позивач у своєму позові не навів, з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди. Відповідно, позивачем не надано доказів заподіяння моральної шкоди, належним чином така моральна шкода не підтверджена. Відтак, такі вимоги не можуть підлягати задоволенню ні частковому, ні повному. Разом із тим, оскільки позовні вимоги є безпідставними, тому й судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив. Зазначає, що зобов`язання з вплати франшизи виконані відповідачем тільки під час судового розгляду справи. Відтак, між позивачем та відповідачем не врегульовано питання відшкодування судового збору та заподіяної моральної шкоди, тому підстави для закриття провадження відсутні.

Відповідачем подано до суду додаткові письмові пояснення. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази заподіяння позивачу моральної шкоди. Окрім того, відповідачу не надіслано жодної вимоги в рамках досудового врегулювання спору про сплату суми франшизи. Вказана сума сплачена під час розгляду справи у суді, тому спір з цього питання відсутній.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та сплачений судовий збір.

Відповідач в судове засідання не з`явився, справу просив розглядати у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 20.05.2022 року близько 12:00 год. на вул. Наукова, 35 в м. Львів сталась дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Skoda Fabia», НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Як вбачається із повідомлення про ДТП від 20.05.2022 року ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні зазначеного вище ДТП.

Відповідно до звіту № 169В про оцінку автомобіля «Skoda Fabia», НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ складає 7957 грн. 73 коп.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як власника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», НОМЕР_1 , була застрахована в ПРАТ «СК «УНІКА» згідно полісу № ЕР.205325833, відповідно до якого було встановлено ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров`ю, - в розмірі 260000 грн.; за шкоду, завдану майну, - в розмірі 130000 грн.; франшизу - в розмірі 1000 грн.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Статтею 29 Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи та не заперечується позивачем в судовому засіданні, відповідачем на час розгляду справи на користь позивача уже виплачено суму франшизи в сумі 849 грн. 75 коп. Зважаючи на викладене, вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки вимоги позивача в цій частині позову задоволені відповідачем в ході розгляду справи судом.

Водночас суд вважає неспроможними доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях, про те, що позивач до нього з вимогою про сплату франшизи не звертався, адже наявними в матеріалах справи доказами, а саме платіжними квитанціями від 30.06.2022 року, 31.07.2022 року, 31.08.2022 року, 01.10.2022 року, 01.11.2022 року, з урахуванням пояснень позивача, достовірно підтверджено те, що на вимогу позивача відповідач ОСОБА_2 з 30.06.2022 року почав виплату франшизи, усю суму якої самостійно поділив на частини, виплачуючи по 50-51 грн. в місяць нерегулярними платежами, а в подальшому з грудня 2022 року загалом перестав оплачувати таку до березня 2023 року, коли позов позивача перебував на розгляді в суді і відшкодування здійснено на стадії розгляду справи по суті. Таким чином, здійсненням зазначених платежів відповідач визнав свій обов`язок по сплаті на користь ОСОБА_1 суми франшизи, а оплата такої частинами, самостійно визначеними відповідачем, не була погоджена позивачем.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, в установлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вивчивши зібрані та долучені до матеріалів справи докази, проаналізувавши їх у своїй сукупності, заслухавши пояснення сторін судового провадження, суд доходить переконання про те, що справді внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка відбулася із вини відповідача, позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, яких позивач зазнав внаслідок пошкодження його майна, відмови відповідача у добровільному порядку відшкодувати франшизу, що зумовило необхідність докладати додаткових життєвих зусиль для підготовки та звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Разом із тим, виходячи із характеру пошкодження транспортного засобу, позиції сторін та наданих суду доказів, моральну шкоду, заподіяну позивачу, суд оцінює в розмірі 1000 грн. Вказану суму суд вважає достатньою для належної сатисфакції понесених позивачем моральних страждань.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1488 грн. 60 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду. При цьому, суд враховує, що відшкодування франшизи, про стягнення якої позивачем заявлено позовну вимогу, відбулось на стадії судового розгляду справи, а тому, виконання відповідачем свого обов`язку після звернення позивача з позовом і відкриття провадження у справі судом не може бути підставою для звільнення відповідача від відшкодування фактично понесених позивачем витрат на сплату судового збору. Відповідно, при розрахунку суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача, в розрахунок взято також суму судового збору, яка сплачена за вимогу про стягнення франшизи.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05.06.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.