Справа № 604/291/23
Провадження № 2-з/604/5/23
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши в у судовому засіданні в залі судових засідань в сел. Підволочиськ заяву Фермерського господарства «Золотий жайвір» про забезпечення позову у цивільній справі за позововм Фермерського господарства «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), Фермерського господарства «Щедра нива» (адреса реєстрації: с. Городниця, Тернопільський район, ) про визнання відсутнім та припинення права оренди, визнання укладеним договору оренди землі на новий строк, -

ВСТАНОВИВ:

Голова Фермерського господарства «Золотий жайвір» Дацків В.П. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позововм Фермерського господарства «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Щедра нива» про визнання відсутнім та припинення права оренди, визнання укладеним договору оренди землі на новий строк, шляхом заборони Фермерському господарству «Щедра нива» до вирішення справи по суті вчиняти дії, пов`язані з використанням земельної ділянки, площею 2,2166 га, кадастровий номер :01:001:0095, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, та заборонити ОСОБА_1 до вирішення справи по суті вчиняти дії, пов`язані із передачею у володіння або користування інших осіб вказаної земельної ділянки.

Вказану заяву позивач обґрунтовує тим, що земельну ділянку засіяно сільськогосподарськими культурами, тому з метою уникнення можливих конфліктних ситуацій та потенційно можливих нових судових спорів, зокрема, про стягнення в користь ФГ «Золотий жайвір» спричинених збитків в розмірі вартості урожаю, який має бути зібраний, вважає ефективний захист порушених прав позивача та забезпечення реальної можливості виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, можливим лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову. Також зазначає, що саме такий захід забезпечення позову буде співмірним із пред`явленими позовними вимогами, не завдасть жодної шкоди відповідачам, оскільки ніяким чином не примушує їх до вчинення будь-яких дій, однак реально забезпечить ефективний захист порушених прав позивача, так як виключить необхідність звертатись до суду з новими позовами.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Покотило Ю.В. заяву про забезпечення позову підтримав у повному обсязі та просив задоволити.

Представник ФГ «Щедра нива» - адвокат Хацкевич Р.М. проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечив в повному обсязі, зазначив, що договір оренди землі між ФГ «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 припинено, а тому немає підстав вживати заходів до забезпечення позову. Цю заяву вважає безпідставною та необґрунтованою.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як убачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є можливе переважне право ФГ «Золотий жайвір» перед іншими особами на укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки, яке на думку позивача було порушено відповідачами у справі.

Як зазначає позивач, він виявив бажання скористатись відповідно до норм ЗУ «Про оренду землі» переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, повідомив про це відповідача ОСОБА_1 та надіслав відповідно договір оренди, проте будь-яких заперечень зі сторони відповідача не отримав. Окрім того, ОСОБА_1 передав спірну земельну ділянку ФГ «Щедра нива», що, у разі задоволення позову, може утруднити виконання судового рішення.

Аналізуючи норми законодавства, слід дійти висновку, що при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права, заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені, тобто особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавче регулювання, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування забезпечення позову, оскільки суду надано докази реєстрації припинення речового права оренди земельної ділянки площею 2,2166 га, кадастровий номер :01:001:0095, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, на підставі договору від 30.12.2015 року, укладеного між ФГ «Золотий жайвір» та ОСОБА_1 , а також укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки між ОСОБА_1 та ФГ «Щедра нива».

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна тощо на момент виконання рішення.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відтак, до предмету доказування за заявою про забезпечення позову повинні входити обставини, які підтверджують те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заявником не зазначено, якої саме шкоди буде завдано його господарській діяльності, належними доказами не підтверджено засіяння сільськогосподарських культур, та як саме невжиття заходів забезпечення вплине на його діяльність.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявником не доведено належними та допустимими доказами того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Щодо покликань адвоката Покотила Ю.В. на ч. 9 ст. 83 ЦПК України про порядок надання доказів, то суд зазначає, що заперечення та докази були надіслані представником відповідача на електронну адресу суду 23.04.2023 року та ще раз подані 24.04.2023 року через канцелярію суду, тому суд, зважаючи на скорочені строки розгляду заяви про забезпечення позову бере їх до уваги. Більш того, суд пропонував надати адвокату час для ознайомлення, на що представник заперечив.

На підставі викладеного у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Фермерського господарства «Золотий жайвір» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.Б. Сидорак