Справа №751/1987/23
Провадження №2/751/721/23
Рішення

Іменем України

16 червня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Савчук М. О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), згідно чинного законодавства.

Заявлені вимоги мотивує тим, що вона з 2009 року по березень 2022 року проживала однією сім`єю разом з відповідачем. За час проживання разом у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .

Вказує, що відповідач ухиляється від утримання дитини та не повністю надає матеріальну допомогу.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.04.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

31.05.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (з додатками), в якому просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме, стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 26 - 62)

Відзив обґрунтований тим, що позовна заява ОСОБА_1 не містить ані розрахунку розміру пред`явлених нею позовних вимог, ані вказівку на ту чи іншу ціну позову. Так само позивач не зазначила про існування для неї неможливості встановлення точної ціни позову.

Зазначає, що позовна заява суперечить фактичним обставинам справи, оскільки, відповідач здійснює щомісячні перекази грошових коштів на користь позивача у межах тих його фінансових можливостей, які на сьогодні існують, а так само із урахуванням інших факторів.

При цьому, окрім сина ОСОБА_3 , відповідач є батьком ще двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які народилися у першому шлюбі відповідача із ОСОБА_6 .

Вказує, що старший син відповідача - ОСОБА_4 , зареєстрований за місцем проживання своєї матері, на сьогодні навчається на 1-му курсі юридичного факультету Навчально-наукового інституту права і соціальних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» за денною формою навчання. Договір про надання ОСОБА_4 відповідних освітніх послуг було укладено на оплатній основі. Керуючись статтею 199 СК України, відповідач спільно із ОСОБА_7 узяв участь у оплаті навчання свого сина у першому семестрі, а згодом, з огляду на наявність у відповідача статусу учасника бойових дій, ОСОБА_4 було переведено на навчання за рахунок коштів державного бюджету, разом з тим, останній як особа, яка на сьогодні не має власних доходів, об`єктивно потребує матеріальної допомоги від свого батька у зв`язку із продовженням навчання після досягнення повноліття та необхідністю несення витрат для задоволення загальноприйнятих життєвих потреб, що забезпечують нормальну участь студента у навчальному процесі - харчування, комунальні послуги, одяг, взуття, канцелярські товари, навчальна література, користування громадським транспортом, мобільний зв`язок, доступ до всесвітньої мережі Інтернет.

Також, син ОСОБА_8 , зареєстрований за місцем проживання свого батька, тобто, відповідача, є студентом 1-го курсу за денною формою навчання у відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка». Він навчається за рахунок коштів державного бюджету. Відповідач, спільно із ОСОБА_7 , на сьогодні є суб`єктом передбаченого статтею 180 СК України обов`язку із утримання ОСОБА_9 до досягнення останнім повноліття, у тому числі, із урахуванням об`єктивної необхідності фінансування окремої групи видатків у зв`язку із навчанням останнього, орієнтовний перелік яких наведено тотожний потребам сина ОСОБА_4 .

Звертає увагу суду, що відповідач надає кошти на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 абсолютно добровільно та регулярно, жодних судових спорів між ОСОБА_6 та відповідачем з приводу стягнення з останнього аліментів, у тому числі, з приводу розміру аліментів, ніколи не існувало.

Крім того, мати відповідача - ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та проживає одна у житловому будинку АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, та, за станом на сьогодні, отримує пенсію за віком у розмірі 8505,07 грн. на місяць, при цьому, батько відповідача - ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_10 перебувала у офіційно зареєстрованому шлюбі, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, на сьогодні відповідач на передбачених СК України підставах добровільно надає утримання одразу чотирьом особам, із якими він пов`язаний відносинами кровного споріднення. Відповідно, визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 у вказаній позивачем частці від доходів відповідача може порушувати права інших осіб, на утримання яких відповідач надає власні грошові кошти.

При цьому, представником відповідача надано суду клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, вивчивши клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, приходить до наступного висновку.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Так, спрощене провадження, як з викликом, так і без виклику сторін спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Відтак, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

В ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), зазначено, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги предмет, підстави та характер спірних правовідносин, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

06.06.2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (з додатками), в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вказавши, що враховуючі надані відповідачем докази та беручи до уваги вимоги Закону, інтереси відповідача та дітей, які перебувають на його утриманні, не порушуються. (а.с. 63 66)

12.06.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення (з додатками), в якому просить позовні вимоги задовольнити частково, з підстав викладених у запереченні. (а.с. 67 - 70)

Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікованапостановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 рокута набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7СК України привирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно ст. ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Судом встановлено, що батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються батько: ОСОБА_2 та мати: ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 11)

Згідно копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 13.03.2023 року за 1015, слідує, що до складу зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_2 , входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 9)

Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем у справі не досягнуто, у зв`язку з чим виник спір, дитина перебуває на утриманні матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. У цьому випадку суд виходить з того, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, має можливість самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи, інших осіб на утриманні не має.

Відповідно до наявних в матеріалах справи письмових доказів, слідує, що відповідач також є батьком ще двох синів, а саме, згідно копії свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками останніх являються: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_6 . (а.с. 36 - 37)

Згідно копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 19.05.2023 року за № 3333, до складу зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_3 , входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . (а.с. 35)

Відповідно до копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 24.05.2023 року за № 2830, до складу зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_4 входять: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с. 42)

Так, повнолітній син відповідача ОСОБА_4 згідно копії довідки Навчально-наукового інституту права і соціальних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» від 16.05.2023 року за № 336, навчається в даному навчальному закладі на 1 курсі юридичного факультету, денної форми навчання, за рахунок коштів державного бюджету, терміном з 01.10.2022 року по 31.12.2023 року (Наказ від 26.092022 року за № 556/ВС). (а.с. 38)

Також, не повнолітній син відповідача ОСОБА_5 , згідно копії довідки Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій» Національного університету «Чернігівська політехніка» від 16.05.2023 року за № 100, навчається у даному навчальному закладі на 1 курсі денної форми навчання, за спеціальністю 051 «Економіка», за рахунок коштів державного бюджету, терміном з 01.09.2022 року по 30.06.2025 року (Наказ від 30.07.2022 року за № 117/вс). (а.с. 39)

Також, батьками відповідача згідно копії свідоцтва про народження останнього являються: батько ОСОБА_11 та мати ОСОБА_10 . (а.с. 28)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції від 10.11.2015 року, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 . (а.с. 43)

При цьому, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , яка згідно копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 19.05.2023 року за № 3711, зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 47), та відповідно до копії довідки про доходи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області і отримує пенсію за віком. (а.с. 44 48)

Згідно копії посвідчення виданого Управлінням персонального штабу військової частини НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданого 19.03.2021 року, вбачається, що ОСОБА_14 є учасником бойових дій. (а.с. 33)

З огляду на копію довідки про доходи ОСОБА_2 , виданої військовою частиною НОМЕР_3 від 20.05.2023 року за №105/3950, останній працює за основним місцем роботи в військовій частині НОМЕР_3 , на посаді кіномеханіка 01ТР та отримує заробітну плату. (а.с. 34)

Крім того, відповідно до копій дублікатів чеків ПриватБанку, вбачається, що починаючи з 13.03.2022 року по 07.05.2023 року відповідачем на картковий рахунок як позивача, так і колишньої дружини ОСОБА_6 , здійснено 44 транзакцій переказу грошових коштів, з яких 8 з зазначенням в призначенні платежу «Аліменти на дитину». (а.с. 49 54)

За нормою частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Одночасно, ст. 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач посилається на імперативність її права на отримання аліментів, суд погоджується з такими доводами позивача. Але при вирішенні справ про стягнення аліментів позивач зобов`язаний також довести бажаний розмір аліментів, а не лише вказати певний розмір, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 89 ЦПК України)

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За приписами статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відтак, беручи до уваги вищевказані обставини, а також стан здоров`я дитини сторін по справі та те, що відповідач є батьком дитини, працюючий, при цьому, добровільно надає матеріальну допомогу на дитину, також, суд враховує наявність у відповідача і інших утриманців, зокрема, двох синів, один з яких повнолітній і які продовжують навчання та матір, його заперечення щодо заявленого розміру аліментів, відсутність в матеріалах справи доказів щодо реальних витрат позивача на дитину, а тому, беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, рівність батьків та дітей на одержання відповідного утримання та в сукупності оцінених судом доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.03.2023 року і до повноліття дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 7, 141, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 137, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2023 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, , МФО 899998, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (дреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення суду виготовлений 16.06.2023 року.

Суддя О. Г. Деркач