Справа № 703/517/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії,

установив:

ТОВ «Смілаенергопромтранс» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання.

В обґрунтування позову зазначило, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок АДРЕСА_1 . Власником квартири АДРЕСА_2 в цьому будинку є ОСОБА_1 .

Послуги з опалення житла надавались вчасно та добросовісно за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради, однак ОСОБА_1 не здійснювала їх оплату.

Позивач стверджує, що в період часу з жовтня 2019 року по квітень 2022 року за вказаною квартирою було проведено нарахування з оплати послуг за теплоенергію у сумі 36323,43 грн. та 246,33 грн. абонплати за період з грудня 2021 року по червень 2022 року.

Відповідач обізнана про наявність у неї боргових зобов`язань, однак будь-яких дій по погашенню заборгованості не вчиняє.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не оплачує отримані житлово-комунальні послуги, ТОВ «Смілаенергопромтранс» просило стягнути заборгованість, що виникла, шляхом ухвалення судового рішення.

17 березня 2023 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому вона не погодилась з пред`явленими до неї вимогами та зазначила, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Такий договір укладається не на конкретну нерухомість, а з конкретною особою, яка в ній проживає чи провадить певну діяльність. Приєднаний до позовної заяви договір від 27 вересня 2019 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідач вважає неналежним доказом надання таких послуг, оскільки цей договір було укладено строком з 27 вересня 2019 року до 27 вересня 2020 року. А тому вимоги позивача про стягнення боргу з жовтня 2020 року по червень 2022 року не підтверджуються ні договором, ні іншими письмовими доказами. Щодо вимог про стягнення боргу за 2019 рік, то вказала, що за твердженням позивача теплову енергію в будинок АДРЕСА_1 було подано 29.10.2019, про що складено відповідний акт. У цьому акті балансоутримувачем будинку зазначено СКП «Наш дім». Однак, 18 листопада 2019 року господарський суд Черкаської області визнав СКП «Наш дім» банкрутом. Відповідно, житлові будинки, які перебували на балансі цього підприємства, були повернуті територіальній громаді міста Сміла. Враховуючи наведеного позивач повинен був підписувати акт про подачу теплової енергії з органом місцевого самоврядування або з мешканцями житлового будинку. Паспорт готовності житлового будинку до опалювального сезону у цей період відсутній. Крім того, просила врахувати, що у 2020 році її квартиру було відключено від мереж централізованого опалення та у ній було облаштовано систему індивідуального теплопостачання. У травні 2022 року було прийнято рішення про відключення всього будинку від мереж ЦО. ОСОБА_1 також просила застосувати до вимог позивача позовну давність, оскільки товариством борг нараховано фактично з 2016 року.

05 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій ТОВ «Смілаенргопромтранс» зазначило, що СКП «Наш дім» було визнано банкрутом 18.11.2019, в той час як акт про подачу теплової енергії було підписано представником цього підприємства 29.10.2019. Тобто, на момент підписання акта представники СКП «Наш дім» мали повне право на його підписання. Щодо договірних відносин, то вказав, що 27.09.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії, за умовами якого він вважається щороку продовженим, якщо протягом місяця після закінчення кожного опалювального періоду однією із сторін не буде письмово повідомлено про його розірвання або про необхідність перегляду. Цим же договором погоджено позовну давність строком у 5 років. Щодо від`єднання квартири відповідача від мереж ЦО, то позивач зазначив, що таке від`єднання відбулось самовільно без отримання технічних умов та оформлення ліцензованою організацією відповідного проекту.

01 травня 2023 року до суду надійшов від ОСОБА_1 лист-відповідь на відповідь на відзив, який за своєю суттю є запереченням, та який за своїм змістом та суттю є аналогічним відзиву на позов. Крім того, відповідач стверджує, що в 2021 році нормами чинного законодавства виокремлено із тарифів на комунальні послуги витрати на утримання абонентської служби. Однак, товариство не виокремило із тарифів на комунальні послуги витрати на утримання абонентської служби, що призводить до подвійної оплати абонентських платежів.

Ухвалою від 20 лютого 2023 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не з`явились.

У поданій до суду заяві представник позивача Квітко Р.В., просив розглядати справу за його відсутності у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю. Повноваження представника підтверджуються наявною у матеріалах справи довіреністю № 1 від 02 січня 2023 року.

Відповідач направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та відмовити у позові повністю.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань.

Відповідно до отриманої судом інформації з центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради від 17 лютого 2023 року місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

27 вересня 2019 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Смілаенергопромтранс» було укладено договір № 1120 про надання послуг з постачання теплової енергії.

За умовами п. 1 договору позивач зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії (в тому числі місць загального користування будинку) кожного опалювального періоду, а для споживачів, які мають індивідуальне опалення лише постачання теплової енергії у місця загального користування будинку. Споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Тарифи на послуги з постачання теплової енергії в будинок розраховуються та погоджуються виконавцем у встановленому законодавством порядку. Тарифи на послуги з централізованого опалення квартири на момент підписання цього договору становили 53-99 грн. за 1 Гкал з ПДФ. Тариф на послуги є сумою тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (п. 4,5 договору).

Розрахунковим періодом було визначено календарний місяць. Споживач розраховується з виконавцем за послуги не пізніше 20 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. (п. 11 договору).

Як встановлено п.18 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, при цьому його оплатою спочатку закриваються нарахування минулих опалювальних періодів, штрафні санкції, невідшкодовані судові витрати та авансування виконавчих витрат, а потім поточні нарахування.

Точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача, є місце підключення мереж житлового будинку до мереж виконавця (п. 23 договору).

Відповідно до п. 33 договору цей договір набирає чинності з дня його укладання сторонами. Договір вважається щороку продовженим, якщо протягом місяця після закінчення кожного опалювального періоду однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

З актів про подачу теплової енергії від 31 жовтня 2019 року, 02 листопада 2020 року та 29 жовтня 2021 року вбачається, що у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Смілі до будинку, в якому мешкає відповідач, ТОВ «Смілаенергопромтранс» було подано теплову енергію, відповідно, 29 жовтня 2019 року о 17-00 год, 26 жовтня 2010 року о 23-00 год., 26 жовтня 2021 року о 15-00 год.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 461 від 18 жовтня 2017 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії у розмірі 53,99 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1798,14/Гкал.

Наказом ТОВ «Смілаенергопромтранс» № 40 від 22.11.2021 введено в дію з 01.12.2021 плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, що становлять 35.19 грн. з ПДВ.

Згідно наданого суду розрахунку позивач з жовтня 2019 року по червень 2022 року нарахував ОСОБА_1 36323,43 грн. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та 246,33 грн. абонплати за період з грудня 2021 року по червень 2022 року.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі в рішенні суду чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку.

Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 6ст. 19 Закону України «Про теплопостачання`споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 8 Правил встановлено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі 6-59цс13).

Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2954цс15).

В ході розгляду справи судом встановлено, що протягом тривалого часу ТОВ «Смілаенергопромтранс» надавало послуги по постачанню теплової енергії в квартиру АДРЕСА_4 , що підтверджується в тому числі судовим наказом від 24 червня 2019 року по справі № 703/2242/19 та виконавчим листом від 16 липня 2018 року.

27 вересня 2019 року відповідач уклала з позивачем договір про постачання теплової енергії, умовами якого передбачено його щорічну пролонгацію, якщо протягом місяця після закінчення кожного опалювального періоду однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Заперечуючи проти вимог ТОВ «Смілаенергопромтранс» відповідач посилалась на те, що вказаний договір було укладено лише на рік, однак вказані обставини повністю спростовуються умовами договору, якими передбачено можливість продовження дії договору.

ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що вона у визначені умовами договору строки зверталась до позивача із заявою про його розірвання чи перегляд. Відтак, відсутні підстави вважати, що договір про надання послуг з постачання теплової енергії закінчив свою дію 27 вересня 2020 року. Крім того, навіть за умови відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг споживач не звільняється від оплати послуг у повному обсязі

Обгрунтовуючи свої заперечення відповідач також посилалась на те, що станом на дату початку опалювального сезону 2020-2021 років, її квартира була відключена від мереж центрального теплопостачання, що виключає її обов`язок по оплаті послуг, яких вона не отримувала.

Суд відхиляє наведені твердження відповідача з наступних підстав.

Згідно з п. 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Порядком відключення споживачі від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року) (далі - Порядок), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, було визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг.

Зокрема вказаним Порядком установлено, що для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги». До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проєкту такого відокремлення (відключення). Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, і з дотримання споживачем процедури, визначеної Порядком.

Заключним документом, що підтверджує закінчення процедури відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення є акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13.08.2020 року звернулась до постійно діючої міжвідомчої комісії м. Сміла із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_4 та влаштування індивідуального опалення.

На засіданні цієї комісії, що відбулось 28.08.2020, було прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_1 , що є власником квартири АДРЕСА_4 , на відключення квартири від системи централізованого теплопостачання та встановлення індивідуального опалення.

Повідомленням від 20.09.2020 відповідач повідомила ТОВ «Смілаенергопромтранс» про те, що 07-14.09.2020 будуть проводитись роботи по відключенню її квартири від централізованого опалення. До цього повідомлення відповідач додала акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення від 20.09.20202, складений нею та представниками будинку, у якому зазначено, що відключення виконано шляхом встановлення металевих заглушок 6 шт.

Однак, вказані документи не підтверджують того, що відключення квартири АДРЕСА_4 відбулось з дотриманням Порядку, оскільки матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання із підписанням акту про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої.

Саме по собі отримання дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії на відключення квартири від системи централізованого теплопостачання та встановлення індивідуального опалення без подальшого дотримання Порядку - розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири та підписання акту, не є підтвердження того, що відповідач належним чином реалізувала своє право на відмову від надання послуг централізованого опалення та вільний вибір джерела теплової енергії

Акт відключення від централізованого опалення складається та підписується обов`язково представником власника будинку або уповноваженою ним особою, представником монтажної організації, представником виконавця послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання та власником квартири.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення нею дій, визначених Порядком після отримання дозволу на від`єднання квартири від мереж ЦО, а наданий нею акт про від`єднання складено без дотримання передбаченого законом порядку, що свідчать лише про самовільне втручання відповідача в систему централізованого опалення.

Крім того, з повідомлення ОСОБА_1 , направленого на адресу позивача, встановлено, що відповідача було повідомлено про виконання робіт по відключенню квартири від ЦО вже після того, як такі роботи були проведені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15, № 6-1706цс15 та від 19.08.2019 у справі № 226/1437/16-ц.

Суд також враховує, що в подальшому, а саме 30 червня 2022 року, відбулось відключення вцілому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним актом від 30 червня 2022 року і визнається сторонами.

Посилання відповідача на підписання акту подачі теплової енергії, складеного 31.10.2019, не уповноваженою на те особою - представником СКП «Наш дім», не є підставою для відмови в позові, оскільки не спростовують факт отримання відповідачем послуг по забезпеченню належного їй житла теплом, враховуючи, що вона в 2019 року уклала договір на постачання теплової енергії.

Крім того, відповідно до Правил № 630 постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами.

Квартира АДРЕСА_4 , знаходиться у житловому будинку, а отже послугу було надано позивачем одночасно з початком опалювального сезону.

Таким чином, факт отримання відповідачем послуги підтверджується у тому числі рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022 року, адже послугу було надано одночасно з початком опалювального сезону.

Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 36323,43 грн. боргу за надані в жовтня 2019 року послуги теплопостачання є такими, що грунтуються на вимогах закону.

Щодо застосування строку позовної давності до цих вимог, то суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 36 договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 27 вересня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Смілаенергопромтрас» визначено, що строк позовної давності за цим договором складає 5 років.

Судом встановлено, що позовна заява про стягнення заборгованості подана до суду 07 лютого 2023 рокую.

Як встановлено з наданого позивачем розрахунку борг за надані послуги теплопостачання у розмірі 36323,43 грн. утворився з жовтня 2019 року по квітень 2022 року, тобто по день відключення будинку АДРЕСА_1 від мереж ЦО. Посилання відповідача на те, що вказаний борг виник з 2016 року не підтверджується матеріалами справи. З розрахунку вбачається, що станом на початок жовтня 2019 року відповідач дійсно мала заборгованість по оплаті отриманих послуг за минулий час у розмірі 30584,99 грн., однак ця сума не була включена до позовних вимог.

На спростування цього відповідач власного розрахунку боргу не надала, як і доказів сплати коштів за отримані послуги в цей період.

Щодо вимог позивача про стягнення абонентської плати, то суд зазначає наступне.

Законом України від 3 грудня 2020 року №1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», який набрав чинності 01 травня 2021 року, було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, після внесених змін відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

За змістом ч. 4 ст. 9 вказаного Закону структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Таким чином, плата за абонентське обслуговування включена до структур плати за індивідуальним договором про надання комунальних послуг і є обов`язковим платежем. Її розмір не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Оскільки плата за абонентське обслуговування включена до структури плати за індивідуальним договором, а її розмір не перевищує граничного розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №808 (з 1 грудня 2021 року 35 грн 19 коп.) то товариство правомірно розраховує на оплату цих коштів.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до платіжної інструкції №1295 від 02 лютого 2023 року ТОВ «Смілаенергопромтранс» сплатило 2435 грн. 90 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Згідно виписки вказані кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету.

В позовній заяві позивач зазначив, що товариство зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу, який в подальшому був скасований.

При цьому товариством було сплачено 248 грн. 10 коп. судового збору за звернення до суду з цією заявою, що підтверджується платіжним дорученням №3670 від 28 жовтня 2022 року.

Судом встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року по справі № 703/3357/22 скасовано судовий наказ від 14 листопада 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Смілаенергопромтранс» боргу за надані послуги з централізованого опалення житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Зважаючи на те, що позов підлягає до повного задоволення, понесені підприємством судові витрати по сплаті судового збору на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення житла у сумі 36323 грн. 43 коп., 246 грн. 33 коп. абонплати та 2684 грн. 00 коп. судового збору, а всього 39253 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят три) грн. 76 (сімдесят шість) коп.

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.05.2023

Учасники справи:

позивач - товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс», місце знаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Василя Стуса, 41, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.Я. Биченко