Провадження №2/522/343/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування та Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 24.06.2021 року надійшов позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, а саме визначення місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю-позивачкою.

Ухвалою суду від 01.07.2021 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.07.2021 року було вирішено розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини проводити в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання; залучено в якості третьої особи без самостійних вимог Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування.

22.07.2021 року від ОСОБА_2 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог відповідач зазначив, що від шлюбу мається син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син виховувався та утримувався відповідачем з народження. На час розгляду справи про розірвання шлюбу син знаходиться біля матері-позивачки. Згода щодо місця проживання дитини біля матері не з`ясовувалась останньою.

Відповідач вважає, що місце проживання дитини має бути визначеним біля батька-відповідача.

З весни 2017 року відповідач, позивачка, ОСОБА_5 та троє неповнолітніх дітей позивачки від попередніх шлюбів поселилися на постійне проживання в житловий будинок в АДРЕСА_1 , який належить брату відповідача за первісним позовом. ОСОБА_2 утримував сім`ю та виховував дітей. Син ОСОБА_5 був влаштований у Великосвастянівський заклад дошкільної освіти «Веселки», а діти від попередніх шлюбів-у місцеву школу. 04.06.2021 року користуючись тимчасовою відсутністю відповідача (він виїхав на заробітки за погодженням дружини), дружина - ОСОБА_1 таємно від нього забрала дітей та визначилась з місце проживання у м. Одеса. Відповідач працює, має доходи, які достатні для забезпечення дитини. В житловому будинку мається окрема кімната для сина. Маються зручності, мається сад.

З другої сторони мати-позивачка, яка не забезпечена житлом та роботою. Має викривлене розуміння значення сім`ї , шлюбу. Не розуміє, що зміна чоловіків травмує дітей, негативно впливає на їх виховання. Схильна до нерозсудливих вчинків. Так, з попереднім чоловіком познайомилась та одружилась, коли той перебував у виправній колонії в зв`язку зі скоєнням злочину. Зрозуміло, що сім`ї не склалась. Готуючись до виїзду з села Велика Севастянівка. ОСОБА_1 без відома відповідача одноособово продала легковий автомобіль, електромлин, бензокосу, бензопилу та інші речі. З незрозумілих мотивів побила молотком газову плиту, монітор комп`ютера та інше. ОСОБА_1 неврівноважена, застосовує до дітей насильство. В даний час не дає сину можливості переговорити з відповідачем по телефону. За таких обставин в інтересах дитини перебування біля батька.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року були роз`єднанні в окремі провадження вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та вимоги про визначення місця проживання дитини.

Виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини. По справі оголошено перерву до 20.09.2021 року.

У підготовче засідання призначене на 20.09.2021 року з`явився ОСОБА_2 , просив суд прийняти зустрічну позовну заяву.

У підготовче засідання з`явилася ОСОБА_1 , проти прийняття зустрічного позову не заперечувала.

Суд протокольною ухвалою суду задовольнив клопотання ОСОБА_2 та прийняв зустрічний позов про визначення місця проживання дитини. Розгляд справи відкладено на 02.11.2021 року з метою надання висновку до суду.

Ухвалою суду від 22.09.2021 року зобов`язано орган опіки та піклування Христинівської міської ради надати висновок щодо можливого місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 .

29.10.2021 року на виконання ухвали суду від 22.09.2021 року орган опіки та піклування Христинівської міської ради на електронну адресу суду надано висновок про визначення місця проживання.

У підготовче засідання призначене на 02.11.2021 року з`явилася ОСОБА_1 , просила суд долучити до матеріалів справи висновок психоемоційного стану дитини у зв`язку з негативною поведінкою батька та акт обстеження умов проживання.

У підготовче засідання з`явився ОСОБА_2 , проти долучення до матеріалів справи Висновку та Акту обстеження не заперечував.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_1 та долучено до матеріалів справи висновок психоемоційного стану дитини та акт обстеження умов проживання.

Розгляд справи відкладено на 02.12.2021 року у зв`язку з ненаданням висновку службою у справах дітей за місцем проживання дитини.

У підготовче засідання призначене на 02.11.2021 року з`явилася ОСОБА_1 , пояснила, що не згодна з Висновком органу опіки та піклування Христинівської міської ради та Актом обстеження, оскільки у батька взагалі не має власного житла та в будинку де він проживає, не має ніяких зручностей. Також пояснила, що звернулася до служби у справах дітей ОМР, їй було надано перелік документів, які необхідно надати.

У підготовче засідання з`явився ОСОБА_2 , надав пояснення щодо обставин справи, що він ознайомлений з висновком та актом обстеження та не заперечував щодо долучення висновку психоемоційного стану дитини та акту обстеження умов проживання.

Протокольною ухвалою суду зобов`язано ОСОБА_2 надати суду документи щодо житла, по справі оголошено перерву до 02.12.2021 року.

04.11.2021 року від органу опіки та піклування Христинівської міської ради на адресу суду поштою надійшов висновок про визначення місця проживання.

У підготовче засідання призначене на 02.12.2021 року з`явилася ОСОБА_1 , пояснила, що Висновком з її сторони ще не готовий, потрібно зібрати документи з пункту 11, які не встигла та подала документи у службу у справах дітей. Зазначила, що житлова будівля відповідача знаходиться у аварійному стані та для дитини це жахливі умови для життя.

У підготовче засідання з`явився ОСОБА_2 , надав пояснення, що так, у житловій будівлі відсутня ванна, туалет знаходиться на вулиці, але це все буде змінюватись та перебудовуватись, зобов`язався надати документи щодо будинку

Розгляд справи відкладено на 27.01.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 27.01.2022 року з`явився ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не з`явилася, на електронну адресу суду надала заяву, в якій просила розгляд справи відкласти, у зв`язку з хворобою.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_1 , розгляд справи відкладено на 02.03.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 02.03.2022 року сторони не з`явилися, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на електронну адресу суду надали заяви про відкладення, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. Розгляд справи відкладено на 18.04.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 18.04.2022 року сторони не з`явилися, ОСОБА_1 на електронну адресу суду надала заяву про відкладення, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. Розгляд справи відкладено на 23.05.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 23.05.2022 року сторони не з`явилися, ОСОБА_2 на електронну адресу суду надав заяву про відкладення , у зв`язку з введенням на території України воєнного стану.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року підготовче засідання по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 22.06.2022 року.

У судове засідання призначене на 22.06.2022 року з`явилася ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про відкладення судового розгляду. У зв`язку з відсутністю висновку Органу опіки та піклування, розгляд справи відкладено на 06.09.2022 року.

Ухвалою суду від 05.09.2022 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання призначеного на 06.09.2022 року у режимі відеоконференції.

У судове засідання призначене на 06.09.2022 року з`явилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . У зв`язку з відсутністю висновку Органу опіки та піклування, розгляд справи відкладено на 26.10.2022 року.

Позивачка на питання суду відповіла, що позивачка віддала заяву до Київській районній адміністрації, у червні 2022 року до неї прийшли додому співробітники обстежили умови проживання та провели бесіду зі всіма дітьми, але на даний час все ще немає відповідного висновку органу опіки та піклування. Син ОСОБА_5 наразі відвідує 2-1 клас в ОЗОШ № 55. Батько взагалі не приймає участь у вихованні дитини та матеріальному забезпеченні, з дитиною не спілкується, аліменти не платить і діти його бояться.

Відповідач, на питання судді, зазначив, що аліменти він платив до 21.02.2022 року, бо отримав травму руки, але до цієї події він усе виплачував. В нього з сином виходить неповне спілкування, син сам не може щось сказати, десь 8 місяців тому та знає, що про нього синові розказує мати-позивачка. В останнє бачився з сином в квітні 2021 року. Наразі працевлаштований. Іншої сім`ї та дітей не має. Існує заборгованість по аліментам, але він почав платити по частинам - 13 000 грн.

Позивачка зазначила, що він не платить аліментів, вона сама утримує дітей, лише у лютому 2022 року спитав як у нас справи і де наразі ОСОБА_5 . Його мати один раз у місяць з нею зв`язувалася по телефону та цікавилася нами, а позивачка їй відправляла фото дитини. З дитиною також працював психолог, щоб у нього не було стресу та за 1,5 роки дитина змінилася в кращу сторону.

Ухвалою суду від 05.09.2022 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання призначеного на 26.10.2022 року у режимі відеоконференції.

У судове засідання призначене на 26.10.2022 року з`явилася ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причиною неявки була відсутність електропостачання у Христинівському районному суді Черкаської області. У зв`язку з поважною причиною неявки відповідача та відсутністю висновку Органу опіки та піклування, розгляд справи відкладено на 01.12.2022 року.

Ухвалою суду від 26.10.2022 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання призначеного на 01.12.2022 року у режимі відеоконференції.

У зв`язку з відсутність електропостачання у приміщені Приморського районного суду м. Одеси, судове засідання призначене на 01.12.2022 року відкладено на 12.01.2023 року.

До суду 19.12.2022 року від ОСОБА_1 надійшов лист, у якому зазначалось, що 21.05.2022 року позивачка вийшла заміж та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », згідно свідоцтва про шлюб виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.05.2022 року серії НОМЕР_1 , актовий запис 807.

У судове засідання призначене на 12.01.2023 року з`явилася ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з відсутністю висновку Органу опіки та піклування, розгляд справи відкладено на 01.03.2023 року.

Ухвалою суду від 17.01.2023 року залучено Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмету спору та зобов`язано Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надати інформацію щодо надання висновку про можливість визначення місця проживання дитини- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю-позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно листа Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.01.2023 року на виконання ухали суду від 17.01.2023 року зазначено, що протягом 2022 року ОСОБА_1 з заявою про визначення місця проживання дитини до Київської районної адміністрації Одеської міської ради не зверталась.

У судове засідання призначене на 01.03.2023 року з`явилася ОСОБА_1 , інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. До суду від Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з відсутністю висновку Органу опіки та піклування, розгляд справи відкладено на 12.04.2023 року.

Ухвалою суду від 06.03.2023 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання призначеного на 12.04.2023 року у режимі відеоконференції.

У зв`язку зі знаходженням судді Домусчі Л.В. в нарадчій кімнаті, судове засідання, призначене на 12.04.2023 року, відкладено на 16.05.2023 року.

У судове засідання призначене на 16.05.2023 року з`явилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. До суду від Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про причини неявки суд не повідомив.

Позивачка у судове засідання надала суду висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.04.2023 року № 390/01-11 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просила долучити його до матеріалів справи.

Відповідач зазначив, що не ознайомлений з висновком, але згоден, щоб дитина залишилася з матір`ю.

Позивачка просила її позов задовольнити та відмовити у задоволені зустрічної позовної заяви.

Відповідач не наполягав на задоволені своєї позовної заяви, бо в не вбачає сенсу та просив відмовити у задоволені його позову.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 26.05.2023 року.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в сімейне життя, крім випадків встановлених Конституцією України.

Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї (ч. 6 ст. 7 СК України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Таким чином, законодавством визначена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та, відповідно, рівність прав та обов`язків дитини щодо батьків; те, що визначальну роль при вирішенні питань про місце проживання дітей з одним з батьків повинні відігравати найкращі інтереси дитини.

Як на підставу позовних вимог відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом посилається на положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За правилом ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд наголошує, що існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (789-12) від 27.02.1991 року та яка набула чинності 27.09.1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини держава повинна забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками проти її бажанню.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що 21.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було видано свідоцтво серії НОМЕР_2 , актовий запис № 52. (а.с. 4).

Згідно матеріалів справи, під час шлюбу у сторін народилася дитина - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 14.09.2015 року, актовий запис № 9104 (а.с.5).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2021 року по справі № 522/11872/21 шлюб між сторонами було розірвано.

Судом встановлено, що позові позивачка посилалась на те, що протягом останніх трьох років їх відносини погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та фактичного припинення шлюбних відносин; вони з відповідачем втратили взаєморозуміння, їх взаємини як подружжя вичерпали себе та були припинені, подальше спільне життя у них з відповідачем не складається, мають різні погляди стосовно сімейного життя та ведення спільного господарства, шлюб носить лише формальний характер.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2021 року по справі № 522/11873/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 24.06.2021 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5 .

Згідно наданих позивачкою пояснень у судових засідання, судом встановлено, що відповідач застосовував силу до неї та до дітей, діти побоюються його. У ОСОБА_5 був стрес, після розмови з психологом дитина не пам`ятає як відповідач бив їх, а тому позивачка наполягала на тому, щоб діти не проживали з відповідачем. Відповідач має заборгованість по сплати аліментів, що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Судом з наданих відповідачем пояснень встановлено, що заборгованість існує й на момент розгляду справи, але відповідач частково погашає дану заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 .

На підтвердження первісних позовних вимог позивачкою надані та судом досліджені письмові докази, а саме:

- характеристика на ОСОБА_5 , учня 2-В класу Одеської ЗОШ № 55 І-Ш ступенів, яка складена класним керівником ОСОБА_9 , та директором школи ОСОБА_10 , в якій зазначено, що мати дитини приділяє належну увагу вихованню сина, приходила до школи, цікавилась навчанням ОСОБА_5 , підтримує зв`язок в телефонному режимі з класним керівником. Батько, ОСОБА_2 , за час навчання сина у школі до закладу освіти не приходив, успіхами дитини не цікавився, з класним керівником не спілкувався.;

- медична довідка КНП «ДМС №6» ОМР щодо ОСОБА_5 , в якій зазначено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 .. Дитина знаходиться на обліку в КНП «ДМП № 6» ОМР. Декларація на медичне обслуговування підписана. Мати, ОСОБА_1 , супроводжує дитину підчас візитів до лікаря. Батько, ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , участь у медичних обстеженнях та лікуванні дитини не приймає;

- акт бесіди від 18.10.2022 року складеного головним спеціалістом ТВ ССД ОМР у Київському районі ОСОБА_22 у присутності головного спеціаліста ТМ ССД ОМР у Київському районі ОСОБА_23;

- акт обстеження умов проживання дітей, складений голспец ТВ ССД ОМР у Київському районі ОСОБА_22 та ОСОБА_18 ;

В якості заперечень проти первісного позову та на підтвердження зустрічних позовних вимог відповідачем ОСОБА_2 надані та судом досліджені наступні письмові докази:

- характеристика з місця проживання на ОСОБА_2 , видана виконкомом Великосевасиянівської сільської ради Черкаської області;

- акт обстеження умов проживання дітей, складений нач. ССД ОСОБА_24 та гол. Спец. ССД ОСОБА_25. ;

Згідно наданого суду висновку виконавчого комітету Христинівської міської ради від 28.10.2021 року № 904; (а.с.68) зазначено що умови для проживання дитини створені ОСОБА_2 , можливе проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля батька.

При цьому зазначено, що з червня 2021р. подружжя проживають окремо, мати забрала дітей та виїхала з помешкання батька до м.Одеси. На даний час малолітній проживає разом з матір`ю в м.Одесі. в будинку де проживає батька, є всі умови для проживання, виділена окрема кімната, в якій проведено ремонт, є стіл. Ліжко, комп`ютер. В інших кімнатах проводиться ремонт.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що вказаний будинок відповідачу не належить на праві власності, має житл. пл.. 68 кв.м., та відсутнє в будинку ванна кімната, санвузол на дворі.(а.с.84-90).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.03.2023 року за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою підготовки висновку про можливість визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Житло розмішене на 1 поверсі, складається з 3 кімнат. Загальна площа 70 кв.м., житлова-45 кв.м., кухня 10 кв.м. Для дитини відведена окрема кімната, в якій окреме ліжко з одягом. Стіл для навчання в окремій кімнаті. Будинок сухий, чистий. Житло обладнано необхідною побутовою технікою та меблями. Для виховання та розвитку дитини створено належні умови. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Акт складено голспец ТВ ССД ОМР у Київському районі ОСОБА_22 та ОСОБА_18 .

Враховуючи викладене, між сторонами існує спір з приводу місця проживання дітей.

Суд не приймає до уваги висновок виконавчого комітету Христинівської міської ради від 28.10.2021 року № 904, оскільки він наданий без з`ясування і врахування думки малолітньої дитини та матері, психологічного стану дитини, та можливості проживання дитини коремо від матері в іншій області.

За правилами ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно Висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.04.2023 року № 390/01-11 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Комісії з питань захисту прав дитини від 19.04.2023 року вважає за доцільне, визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також зазначено, що при розгляді даного питання враховано думку малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має бажання та на даний час проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , де для них створені всі належні умови для виховання та гармонійного розвитку.

Судом встановлено, що мати дитини добре піклується про дитину, про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіті, готує його до самостійного життя, між нею і дитиною почуття любові та турботи.

Суд вважає, що даний висновок є належним та допустимим доказом, та який судом приймається разом з іншими встановленими фактами .при цьому суд також враховує і згоду відповідача на проживання дитини разом з матір`ю.

Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.

При вирішенні спору суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, бере до уваги правовий висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.10.2018 року по справі № 402/428/16-ц.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08.07.2003 року, «Цаунеггер проти Німеччини» від 03.12.2009 року). У п. 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» (від 07.12.2006 року) суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden від 27.11.1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

З наведеного вище, суд вважає первісний позов законним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини і підлягає задоволенню, при цьому суд бере до уваги ставлення відповідача до дитини та відмову відповідача від зустрічного позову. У такому випадку суд вважає, що найкращим інтересам дітей відповідатиме спільне проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем на відмову судом у його позову, який є недоведеним, суд вважає необхідним у його задоволенні відмовити, а позовна заява позивачки підлягає задоволенню.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 6, 19, 141, 160, 161, 171 Сімейного Кодексу України, Конвенцією про права дитини, ст.ст.2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 76 - 82, 83, 89, 133, 210, 211, 223, 241, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування та Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (колишня ОСОБА_1 ) про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 26.05.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.