ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/828/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2023 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Соловйова І.М.,

за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,

розглянувши в смт Петриківка в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів,-

ВСТОНОВИВ:

09.05.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), якою просить суд:

- зменшити розмір аліментів, призначених рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2015 з частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У своїй заяві позивач посилається на те, що він перебував в шлюбі з відповідачкою, який було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2015 з позивача на користь відповідача на утримання їх сина були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання. 17.10.2018 позивач зареєстрував новий шлюб з ОСОБА_4 та в 2019 році у них народилася донька. Судовим наказом від 19.04.2023 за заявою його дружини з нього стягнуті аліменти на утримання їх доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день його дружина вагітна та готується до народження дитини, що підтверджується мед. довідкою, що також потребує значних додаткових витрат у позивача. Позивач являється військовослужбовцем, та змушений значну частку своїх доходів витрачати на додатковий військовий формений одяг, обладнання та захист на шталт коліматорні приціли, бронежилет, розвантажувальні системи, шолом та інше захисне спорядження, а отже немає змоги платити аліменти на дитину від першого шлюбу у визначеному розмірі.

Ухвалою суду від 16.05.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

30.05.2023 копія ухвали про відкриття провадження у справі від 13.03.2023, та позов з додатками вручені відповідачу особисто.

Відповідач правом на відзив не скористався.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого.

03.07.2015 Петриківським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У частині 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та виникли додаткові витрати, а отже відповідно змінився і матеріальний стан.

Так, згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 17.10.2018 виданого Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області позивач 17.10.2018 уклав шлюб з ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 14.01.2019 Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

19.04.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено судовий наказ відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для тини відповідного віку.

У позові також зазначено, що ОСОБА_6 відповідно до мед довідки № 50 від 14.03.2023 вагітна, що також потребує значних додаткових витрат у позивача.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підставами для зменшення розміру аліментів позивач фактично посилається на обставини, які виникли після прийняття рішення про стягнення аліментів.

Питання створення нової сім`ї та народження дітей, не є обставинами, які відбуваються без відома особи (є об`єктивно передбачуваними). Наявність додаткових витрат не означає автоматично погіршення матеріального становища. При цьому, позивач звернувшись з даним позовом, не мотивуючи, ставить у нерівне становище своїх дітей, оскільки ставиьт питання про зменшення розміру аліментів тільки щодо сина.

Доказів, які б свідчили про погіршення матеріального стану позивача суду не надано.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Приймаючи до уваги, що з позивача відповідно до рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2015 у справі №187/1080/22 розмір аліментів складає від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відповідно до судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2023 у справі № 711/1753/23 розмір аліментів складає від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в своїй сукупності не перевищує 50 % відсотків доходів останнього та не порушує його права.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а стягнення з нього аліментів на утримання ще однієї дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Щодо розподілу судових витрат.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові відмовлено розподіл судових витрат понесених позивачем не здійснюється.

Інших витрат учасниками справи не заявлялися.

Керуючись статтями 44, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 28.06.2023.

Суддя І.М. Соловйов