Номер провадження: 22-ц/813/2089/23
Справа № 522/4862/21
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.04.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/4862/21

Номер провадження: 22-ц/813/2089/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участі секретаря судового засідання Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Гайдай Олега Васильовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про витребування цивільної справи під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення авансу та відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Ковтун Ю.І. о 16 годині 05 хвилині 14 вересня 2021 року,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із вищезазначеним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка в період - з 17.12.2010 р. по 02.11.2011 р. передала відповідачам через ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , в рахунок придбання квартири АДРЕСА_1 , в якості авансу готівкові кошти на загальну суму 85 000,00 доларів США, що підтверджується змістом позовної заяви по іншій справі та відповідними розписками.

Між сторонами мала місце попередня домовленість щодо укладення у майбутньому договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Оскільки договір купівлі-продажу так і не був укладений, то аванс у розмірі - 85 000,00 доларів США підлягає поверненню позивачці.

Позивачка лише 12.02.2021 року дізналася про наявність обтяження по квартирі АДРЕСА_1 за основним зобов`язанням Приватного підприємства «Егіна», що є свідченням неможливості укладення між сторонами договору купівлі-продажу квартири.

З огляду на те, що між сторонами була укладена усна угода щодо підтримання у квартирі чистоти і порядку, своєчасної оплати за комунальні послуги, то це створює умови щодо зобов`язання відповідачів відшкодувати позивачці понесені витрати з оплати житлово-комунальних послуг на загальну суму - 131 544,00 грн. (Т. 1, а. с. 1 - 9).

ОСОБА_3 у відзиві на позов просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивачкою їй було запропоновано, що її мати, брат та дідусь заселяються у квартиру її чоловіка за адресою - АДРЕСА_2 та вона купить дану квартиру. Була усна домовленість, що ОСОБА_1 купить квартиру за ціною 190 000 доларів США. Жодного договору не було укладено. До цього часу узгоджену в кінці 2010 року суму коштів позивачкою сплачено не було.

Зазначає, що сплачувати комунальні послуги повинен той, хто їх споживав. 18-ть квитанцій оплати за послуги «Инфоксводоканал» з банківської картки матері позивачки ОСОБА_4 є доказом користування вказаними послугами. Згідно квитанції про сплату за газ та світло, платником є - ОСОБА_1 , жодного доказу, що оплату здійснювала ОСОБА_1 не надано.

23.09.2020 на ім`я позивачки була відправлена претензія, в якій вказувалось, що з кінця вересня 2010 року ОСОБА_1 та її родина незаконно знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 . Було надано строк на виселення до - 26 вересня 2020 року, а також вказувалося про необхідність сплати заборгованості по комунальним послугам.

Зазначає, що позивачка з кінця 2010 року займає без достатньої правої підстави належну ОСОБА_1 на праві приватної власності квартиру, а отже спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються главою 83 ЦК України. Жодного договору по даній квартирі не має (Т. 1, а. с. 98 105).

ОСОБА_1 у відзиві на позов просить в його задоволенні відмовити. Зазначає, що жодного проекту або наміру скласти договір купівлі-продажу між ним та ОСОБА_1 не має. У нього особисто з ОСОБА_1 не було жодної домовленості. Гроші у ОСОБА_1 він не брав, договір оренди не складав, знаходився у лікарнях. Жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано (Т. 1, а. с. 129 133).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 ..

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з наданих копій розписок не вбачається, що грошові кошти відповідачам були передані позивачкою ОСОБА_1 в якості авансу та спрямовані на виконання умов попередньої домовленості щодо укладання в майбутньому договору купівлі-продажу спірної квартири.

Оцінюючи показання свідків в судовому засіданні, суд першої інстанції визнав їх недопустимим доказом, оскільки та обставина хто саме передавав відповідачам грошові кошти має бути підтверджена письмовим доказом і не може підтверджуватися іншими засобами доказування, зокрема, поясненнями сторони та показаннями свідків, як і змістом позовної заяви у іншій справі.

Щодо відшкодування відповідачами витрат понесених позивачкою з оплати житлово-комунальних послуг суд зазначив, що згідно наявних у справі копій квитанцій на аркушах справи 10 - 42 не можливо встановити, що оплату за користування такими послугами у спірний період здійснено саме позивачкою ОСОБА_1 .. Інших доказів на підтвердження зазначених обставин позивачкою не надано.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог (Т. 1, а. с. 246 250).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції не було належним чином оцінено надані позивачкою докази; 2) судом не було враховано факт попередньої домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу квартири, та у зв`язку з неукладеним договору необхідності повернення авансу (Т. 2, а. с. 7 11).

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить в її залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що жодних домовленостей між ним та ОСОБА_1 щодо продажу останній спірної квартири не було, жодних коштів він не отримував.

Надані до позову докази є неналежними та недопустимими, оскільки не підтверджують укладення у визначеній законом формі будь-якого попереднього договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 щодо укладення між ними у майбутньому договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Позивачка протягом більше 10 років не вчиняла жодних дій, спрямованих на укладення будь-якого договору купівлі-продажу квартири, та не заявляє про порушення будь-яких нібито домовленостей. Вказані дії лише свідчать про штучний характер предмету спору. Єдиною метою повернення коштів, сплачених позивачкою у 2011 році ОСОБА_3 в якості орендної плати, є незаконне збагачення за рахунок безоплатного користування квартирою (Т. 2, а. с. 38 42).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2021 року (Т. 2, а. с. 20 20 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2021 року призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 21). Справа неодноразово призначалася до розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.09.2022 року витребувано з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/17332/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_3 , про виселення.

31.01.2023 року на адресу апеляційного суду надійшла витребувана цивільна справа №522/17332/20.

У судовому засіданні адвокат Гайдай О.В., діючий від імені ОСОБА_1 , заявив клопотання про витребування іншої цивільної справи №522/18606/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про виселення..

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді у суді, багаторазове призначення справи до розгляду апеляційний судом, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, колегія суддів вважає можливим розглянути клопотання про витребування цивільної справи за відсутності інших учасників справи.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних права або виконанні обов`язків щодо доказів, а також і інших випадках, передбачених цим Кодексом, зокрема коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подають сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом доказування по даній справі є, зокрема наявність факту передачі позивачкою готівкових коштів у якості авансу відповідачу.

У судовому засіданні адвокат Гайдай О.В. зазначив, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про виселення. Вказує на те, що у вказаній справі відповідач ОСОБА_1 фактично частково визнав факт передачі позивачкою готівкових коштів у якості авансу, про що зазначив у позові.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що для встановлення дійсних обставин по справі, перевірки доводів сторін, їх з`ясування потрібні додаткові відомості, які у матеріалах даної справи відсутні.

Враховуючи вищенаведене, з метою встановлення дійсних обставин по справі, колегія суддів вважає за необхідне витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/18606/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_3 , про виселення.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про витребування доказів не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 13, 77, 78, 81, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Клопотання адвоката Гайдай Олега Васильовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про витребування цивільної справи задовольнити.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/18606/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_3 , про виселення.

Встановити строк виконання даної ухали протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе