Справа № 953/2496/23

22 травня 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,
відповідач ОСОБА_1 ,
третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди,
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Представник позивача ПАТ Страхова компанія «Уніка» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Представник третьої особи ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 06 квітня 2023 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 20 січня 2021 року о 12 годині 10 хвилин у м. Харкові на парковці, що розташована по вул. Решеткинська, 4/6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який залишив транспортний засіб, не вживши всіх заходів, внаслідок чого допустив його самовільний рух та скоїв наїзд на припаркований позаду автомобіль Citroen C4, державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП України, а саме спричинення ДТП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З долученого до матеріалів справи сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 410012/4605/0000098 від 25 листопада 2020 року вбачається, що майнові інтереси власника транспортного засобу Citroen Grand C4 Picasso, державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 20 січня 2021 року застраховані в ПАТ «Страхова компанія «Уніка».
Страхувальником за вказаним договором є ОСОБА_2 , а вигодонабувачем ОСОБА_4 .
Згідно з п. 5 сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 410012/4605/0000098 від 25 листопада 2020 року, страховими ризиками є у тому числі ДТП.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб Сitroen C4, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .
З долученої до матеріалів справи виписки вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Volkswagen Transporter, державний номер НОМЕР_2 станом на 20 січня 2021 року була застрахована в ПрАТ «УПСК» на підставі поліса серії АО № 004963442.
21 січня 2021 року до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» надійшла заява № 00399554 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором КАСКО № 410012/4605/0000098 від ОСОБА_4 , яка є власником автомобіля Сitroen C4, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Зі змісту акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) № 00399554 від 21 січня 2021 року вбачається, що 21 січня 2021 року проведений огляд автомобіля Citroen Grand C4 Picasso, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час якого встановлено, що автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження бампера, панелі бампера, гратки бампера, буфера бампера.
Відповідно до платіжного доручення № 197775 від 29 січня 2021 року ПрАТ «СК «Уніка» відшкодувала ТОВ «Авто Віа» страхове відшкодування на підставі договору страхування № 410012/4605/0000098 від 25 листопада 2020 року в розмірі 6198 грн.
Положеннями п. 12 сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 410012/4605/2222298 від 25 листопада 2020 року встановлений порядок сплати страхового платежу, зокрема: 1-й платіж у розмірі 5254 грн необхідно сплатити до 26.11.2020; 2-й платіж у розмірі 5254 грн - до 26.02.2021; 3-й платіж у розмірі 5254 грн - до 26.05.2021; 4-й платіж у розмірі 5254 грн - до 26.08.2021.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Під час розгляду цивільної справи за правилами позовного провадження кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Поряд з цим положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлені підстави звільнення від доказування, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, постанова Київського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій водія ОСОБА_1 , стосовно якого ця постанова була ухвалена, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За таких обставин вина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 та допустив порушення 15.12 Правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, та в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, суд вважає встановленими.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі 352/1384/18.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем у порядку суброгації.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що страховик відповідача 20 квітня 2021 року відшкодував ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування на підставі страхового акту № 047/037/009951/21/1 за автомобіль державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 8271, 65 грн.
Так, відносини між відповідачем та його страховиком (ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Дослідженим у судовому засіданні доказами підтверджується факт того, що страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, у зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Суд погоджується, що у позивача після виплати страхового відшкодування потерпілій стороні виникало право вимоги у відповідній частині до водія застрахованого транспортного засобу ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема актом огляду транспортного засобу та ремонтною калькуляцією встановлено, що транспортний Citroen C4, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 січня 2021 року, отримав механічні пошкодження та встановлено, які роботи необхідно провести для ремонту вказаного автомобіля, а також суму коштів, необхідних для зазначених робіт, вказані розрахунки сторонами не оскаржені.
Позивач на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування сплатив суму страхового відшкодування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, в матеріалах справи не міститься.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ Страхова компанія «Уніка» є достатньо обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складений та підписаний без проголошення 22 травня 2023 року.
Суддя С.В. Демченко