Справа № 184/193/21
Номер провадження 2/184/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

представник позивача Жовтяк О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Якимцова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості», -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області до відповідача із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 25.07.2014 року, відповідно до якого останній отримав кредит на картковий рахунок. Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 30.11.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 66 254,06 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 51 838,56 грн., в тому числі 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту та 51818,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України в сумі 14 415,50 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь тіло кредиту в сумі 51 838,56 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Крім того, вказала, що банк просить стягнути з відповідача на свою користь лише тіло кредиту, тобто ті грошові кошти які брав позичальник та не віддав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечували в повному обсязі, згідно наданого до суду відзиву на позовну заяву. Так, між сторонами відсутній предметний договір з усіма його істотними умовами, передбаченими законодавством, з посиланням на який може бути вирішений спір. Підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил банку не може розцінюватися як кредитний договір. Тому можна зробити висновок, що отримання відповідачем коштів у банку є позикою на яку ні пеня, ні відсотки, ні штрафи не нараховуються. Крім того, розрахунки, які додані позивачем до позову, в якості підтвердження боргу, підтвердженням такого боргу не являються, оскільки вони не є первинними документами. Також, позивачем не було надано доказу збільшення ліміту позики. Крім того, пеня не може бути стягнута по причині пропуску позовної давності, а відсотки не можуть бути стягнуті, оскільки вони не прописані у анкеті-заяві.

У свою чергу, представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, згідно якого форма та зміст кредитного договору відповідають нормам чинного законодавства. Відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг та сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Також, відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що останній знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Крім того, станом на 30.11.2020 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 66 254,06 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 51 838,56 грн., в тому числі 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту та 51818,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України в сумі 14 415,50 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь тільки тіло кредиту в сумі 51 838,56 грн. Пеню, штраф та інші санкції позивач не просить стягнути на свою користь з відповідача.

Відповідач направив до суду заперечення, згідно яких укладений між сторонами договір не є кредитним договором, відповідно до норм чинного законодавства. Крім того, вказує на те, що відповідач брав у банку грошові кошти, але брав на невідомих йому умовах. Після цього повертав банку кошти, повертав більше ніж брав, а тому вважав, що більше не винен банку. Так, відповідачем було отримано по двох картках 52 476,76 грн., тоді як повернуто було 58 478,00 грн., тобто повернуто було на 6 001,24 грн. більше. Крім того, вказує на те, що банком не було доведено фактичне тіло кредиту, тобто тієї суми, якої дійсно взяв відповідач. Тоді як насправді в суму заборгованості по тілу кредиту входять і пеня, і відсотки, і інші штрафні санкції.

Представник позивача скерував до суду пояснення на заперечення, відповідно до яких Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банку його клієнтам. Тобто таким чином клієнт отримує доступ до усіх без виключення послуг банку. Відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг та сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Також, відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що останній знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Крім того, розрахунок, який здійснив відповідач, не є належним доказом, оскільки останній не має спеціальних знань для здійснення такого розрахунку. Стосовно черговості погашення заборгованості вказує, що згідно умов кредитного договору, а саме п. 2.1.1.3.4. кошти, отримані від клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення: прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. цього договору, далі - пені згідно п. 2.1.1.8.1. цього договору. При цьому сторони узгодили, що у разі виникнення за кредитною карткою несанкціонованого овердрафту, що є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого банком кредитного ліміту, що обумовлений договором із банком і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення, черговість, визначена абзацом 1 п. 2.1.1.3.5. цього Договору змінюється наступним чином: в першу чергу сплачуються відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом, в другу чергу тіло несанкціонованого овердрафту, далі - прострочені проценти за користування кредитом, далі - прострочена до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - проценти до сплати по кредиту, далі - тіло кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. цього договору, далі - пеня згідно п. 2.1.1.8.1. цього договору. Отже, Банком розподіляються кошти у відповідності до умов кредитного договору. Крім того, вказують на те, що заходи досудового врегулювання спору не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст..16 даного Кодексу.

У свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема таким підставами є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Тобто, кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства (статті 638, 1054, 1055, 1056 ЦК України).

У свою чергу згідно ст..634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено в судовому засіданні, між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 25.07.2014 року, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При цьому, суд приймає до уваги, що у процесі судового розгляду відповідач зазначив, що користувався кредитними коштами позивача та здійснював погашення наявної заборгованості.

Отже, із наведеного суд приходить до висновку, що між сторонами по справі склалися взаємовідносини, які випливають із договору кредиту та регламентуються нормами ЦК України.

З огляду на вищевикладене, посилання відповідача на не укладення даного кредитного договору, суд вважає необґрунтованим.

Таким чином, підписавши 25.07.2014р. анкету-заяву, відповідач дав свою згоду на укладення кредитного договору з умовами, визначеними у даній анкеті-заяві.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти у користування, шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, які у свою чергу отримані відповідачем.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30.11.2020 року у відповідача наявна заборгованість, а саме: заборгованість за тілом кредиту в сумі 51 838,56 грн., в тому числі 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту та 51818,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України в сумі 14 415,50 грн., всього 66 254,06 грн.

Крім того, згідно виписки по рахунку відповідача, яка є первинним бухгалтерським документом та належним доказом на підтвердження здійснення господарської операції, вбачається користування відповідачем наданими кредитними коштами, у тому числі зняття готівки у банкоматах, а також поповнення карткового рахунку відповідачем грошовими коштами через термінал самообслуговування, що у сукупності із підписаною анкетою-заявою свідчить про обов`язок відповідача повернути отримані у тимчасове користування кредитні кошти.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за тілом кредиту в сумі 51 838,56 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення із відповідача заборгованості за тілом кредиту, суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджується користування відповідачем наданими кредитними коштами, які своєчасно кредитодавцю повернені не були, що у сукупності із підписаною анкетою-заявою свідчить про обов`язок відповідача повернути отримані у тимчасове користування кредитні кошти.

Наведені висновки суду повністю узгоджуються із позицією ВП ВС, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, провадження № 14-131цс19, де Суд вказав, що: «безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

Відповідно до довідки про видачу кредитної картки за кредитним договором № б/н, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , за даним правочином відповідачу видано наступні картки:

-29.09.2014р. картка НОМЕР_1 зі строком дії до 09/18;

-28.12.2014р. картка НОМЕР_2 зі строком дії до 12/18;

-15.09.2017р. картка НОМЕР_3 зі строком дії до 02/21.

Як вбачається із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 29.09.2014р. відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_1 , 23.06.2016р. встановлено кредитний ліміт 11 000,00 грн., 07.02.2017р. - збільшення кредитного ліміту до 15 000,00 грн., 24.08.2017р. - кредитний ліміт збільшено до 20 000,00 грн., 06.09.2017р. кредитний ліміт збільшено до 22 000 грн., 13.10.2017р. кредитний ліміт збільшено до 24 000 грн., 15.01.2018р. кредитний ліміт збільшено до 26 0000 грн., 03.08.2019р. кредитний ліміт знижено до 0 грн.

У той же час, як вбачається із виписки по рахунку, що є первинним документом, загальна заборгованість ОСОБА_1 перед банком станом на 03.12.2020р. становить 66 254,06 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 51 838,56 грн., в тому числі 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту та 51818,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України в сумі 14 415,50 грн.

З огляду на наведене вище, суд приходить до переконання про задоволення позову в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 51 838,56 грн.

При цьому, щодо посилання відповідача про неправомірність нарахування пені та штрафних санкцій, слід вказати, що останні банком не нараховувались.

Щодо посилань відповідача на сплату у повному обсязі тіла кредиту, то слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів, первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про погашення відповідачем заборгованості по тілу кредиту у сумі, задоволеній судом. Натомість позивачем надано виписку по рахунку клієнта, яка підтверджує наявність заборгованості та відомості, що у ній містяться у повній мірі кореспондуються із даними, зазначеними у розрахунку заборгованості. При цьому наведені відповідачем математичні обчислення щодо віднімання від отриманих відповідачем коштів в сумі 52 476,76 грн. повернутих відповідачем коштів в сумі 58 478,00 грн. та у такий спосіб визначення наявної переплати по тілу кредиту, суд вважає необґрунтованими, оскільки банком відповідачу надано у користування кредитні кошти у межах встановленого кредитного ліміту, що у свою чергу передбачає можливість позичальника неодноразово користуватись кредитними коштами, здійснюючи їх повне чи часткове погашення та знову отримувати кошти у користування. Крім того, згідно умов кредитного договору, а саме п. 2.1.1.3.4. кошти, отримані від клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення: прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. цього договору, далі - пені згідно п. 2.1.1.8.1. цього договору. При цьому сторони узгодили, що у разі виникнення за кредитною карткою несанкціонованого овердрафту, що є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого банком кредитного ліміту, що обумовлений договором із банком і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення, черговість, визначена абзацом 1 п. 2.1.1.3.5. цього Договору змінюється наступним чином: в першу чергу сплачуються відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом, в другу чергу тіло несанкціонованого овердрафту, далі - прострочені проценти за користування кредитом, далі - прострочена до повернення суми кредиту (тіла кредиту), далі - проценти до сплати по кредиту, далі - тіло кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. цього договору, далі - пеня згідно п. 2.1.1.8.1. цього договору. Отже, банком розподіляються кошти у відповідності до умов кредитного договору.

Крім того, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11-13,76-80,95,141,263,265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_4 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (р/р № НОМЕР_5 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.07.2014 року в розмірі 51838 (п`ятдесят одну тисячу вісімсот тридцять вісім) грн. 56 коп. станом на 30.11.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_4 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (р/р № НОМЕР_5 , МФО 305299, ) судові витрати у виді судового збору в сумі 2270,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 21.04.2023р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш