справа № 198/203/23
провадження № 2/0198/103/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.23 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Калабухової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт Юр`ївка Юр`ївського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Юр`ївської об`єднаної територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Юр`ївської об`єднаної територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належного спадкодавцю житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім позивачки інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 немає.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 прийняла спадщину, а згодом звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак постановою державного нотаріуса Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 02.05.2023 їй відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на майно, а також відсутністю державної реєстрації речового права.

На підставі викладеного, позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

06.06.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому провадженні від органів нотаріату витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2

24.06.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, у відповідній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та проти задоволення позову не заперечував.

Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області 11.07.2016 (а.с. 10).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,7 га, розташованої на території Вербуватівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, та житлового будинку загальною площею 58,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19, 76).

Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 14.12.2010 головою виконавчого комітету Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, за яким належну йому на день смерті земельну ділянку площею 6,7 га, розташовану на території Вербуватівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, заповідав онуці ОСОБА_3 , яка в свою чергу прийняла спадщину за заповітом, а ОСОБА_1 шляхом подання заяви до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відмовилась тільки від прийняття обов`язкової частки у спадщині (а.с. 15,40, 44-46, 84-85).

Як виходить зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 13.05.1967 Варварівським сільським ЗАГС Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2 була його дружиною, тобто спадкоємцем за законом першої черги. При цьому позивачка з 1955 року та по день смерті чоловіка ОСОБА_2 зареєстрована і проживала в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області ( а.с. 12-14, 20, 21).

З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкові договори, інші заповіти спадкодавець за життя не складав, відомості про інших спадкоємців, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , в матеріалах спадкової справи № 157/2016 відсутні (а.с. 37-86).

За таких обставин, станом на день прийняття рішення позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину на підставі того, що на день смерті спадкодавця постійно разом із останнім проживала та була зареєстрована за однією адресою.

Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог закону ОСОБА_1 після смерті чоловіка звернулась до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно будинок АДРЕСА_1 , однак державний нотаріус постановою від 02 травня 2023 року відмовив їй у вчиненні зазначеної нотаріальної дії в зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності та не отримав правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Отже, зазначена постанова державного нотаріуса є такою, що відповідає вимогам нормативних актів.

Одночасно суд наголошує, що відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем ОСОБА_2 є тією обставиною, що унеможливлює оформлення позивачем права на спадщину в нотаріальному порядку.

За відомостями технічного паспорта, виготовленого КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.11.2022, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , збудований у 1910 році.

В 19851988 роках на виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків в бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Павлоградської районної Ради народних депутатів № 166 від 25.05.1988 на підставі відомостей погосподарських книг за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , однак останній не зареєстрував право власності на зазначений будинок в бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало на той час відповідні повноваження, та не отримав свідоцтво на право власності (а.с. 18, 19).

В листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються в сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі.

Також, Верховний Суд в Постанові від 15.10.2019 у справі № 916/780/18 зазначив, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює та не припиняє певні права і обов`язки, тобто не є правочином. Однак, свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину. Підставою видачі свідоцтва про право власності є рішення Ради, тобто видача свідоцтва є дією з оформлення права власності на підставі рішення.

Отже, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

За таких обставин суд доходить переконання, що ОСОБА_2 законно та обґрунтовано набув право власності на спірний житловий будинок, однак за життя вказане право не зареєстрував і не отримав свідоцтво про право власності.

При цьому, згідно довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2022 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за жодною особою не зареєстровано. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно також відсутня реєстрація права власності на вказаний об`єкт (а.с. 27).

За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка, інші спадкоємці, які могли б претендували на спадкове майно згідно з відомостями зі спадкової справи № 157/2016 не заявили про свої права на спадщину, відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок за померлим ОСОБА_2 позбавляє спадкоємця можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує заяву позивачки про залишення за нею витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 76-81, 89, 95, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Юр`ївської об`єднаної територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право приватної власностіна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про учасників справи:

- ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

- Юр`ївська селищна рада Павлоградського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 51300, Дніпропетровська область, Павлоградський район, смт Юр`ївка, вул. Центральна, буд. 67/1, ЄДРПОУ 04338472);

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 05 липня 2023 року.

Суддя І. О. Гайдар