Справа № 453/1160/20 Головуючий у 1 інстанції Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/1755/21 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
Категорія: 31
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційними скаргами Державної архітектурно-будівельної інспекції України, правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Ярослав Михайлович, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання договору дарування квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати недійсним договір дарування квартири, укладений 16.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений 16.04.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Я.М. за реєстровим №430; скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Я.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.04.2019 року, індексний номер 46491039, та скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2014 року за №07.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.03.1998 року купив квартиру АДРЕСА_1 , однак, його сусід ОСОБА_2 здійснив реконструкцію своєї квартири АДРЕСА_2 в цьому будинку з приєднанням до неї частини горища без відповідного рішення виконкому Сколівської міської ради та без згоди інших співвласників будинку, чим порушив, зокрема, його (позивача) право на вільне володіння та користування майном загального користування, про що свідчить рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19.06.2015 року, яке набрало законної сили, у справі №2-128/11 за його ( ОСОБА_3 ) позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні горищем.

Окрім того, зазначає, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.02.2019 року у справі №453/443/17, яке набрало законної сили 27.08.2019 року, визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на реконструйовану квартиру, проте, останній подарував квартиру своєму синові ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 16.04.2019 року, який позивач просить визнати недійсним.

При цьому, позивач вказує, що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 після її реконструкції було видано ОСОБА_2 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2014 року за №07.

Позивач вважав, що забудовник ОСОБА_2 подав ДАБК недостовірні дані у декларації про готовність до експлуатації від 29.08.2014 року за №ЛВ 07, зокрема, в розділі 13 «Характеристика житлових будинку» підрозділу «Кількість квартир у житловому будинку та їх площа», зазначивши загальну кількість квартир 1, тобто тільки свою квартиру, замість 11 квартир, яких є в багатоквартирному будинку, та приховавши факт реконструкції з розширення власної квартири за рахунок горища, яке є майном загального користування в багатоквартирному будинку, тому просив скасувати реєстрацію цієї декларації.

Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири, укладений 16.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Я.М. 16.04.2019 року за реєстровим №430.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Я.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.04.2019 року, індексний номер 46491039.

Скасовано реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2014 року за №07.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2942 грн. 80 коп.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржили відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України, правонаступником якої ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року залучено Державну інспекцію архітектури та містобудування України. Просили рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вказаного позову.

Розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі й для мирного врегулювання спору.

28 березня 2023 року сторони подали апеляційному суду спільну письмову заяву про затвердження укладеної між ними мирової угоди, до якої долучили текст мирової угоди, підписаної позивачем та відповідачами, з наступними умовами:

«1.Позивач по справі відмовляється від своїх позовних вимог.

2.Відповідачі зобов`язуються добровільно сплатити на користь позивача визнану ними суму компенсації витрат, понесених на ремонт квартири позивача за адресою: АДРЕСА_4 , в розмірі 50000 грн.

3.Сума коштів, встановлена п.2 цієї мирової угоди, підлягає сплаті відповідачем на користь позивача в два етапи: 25000 грн. одноразово на момент підписання мирової угоди, 25000 грн. протягом п`яти місяців після підписання мирової угоди, щомісяця по 5000 грн.

4.За домовленістю сторін, судові витрати у зв`язку з розглядом цієї справи у суді покладаються на ту сторону, яка їх понесла. Жодна із сторін не буде вимагати відшкодування понесених нею судових витрат у іншого учасника справи.

5.Сторони підтверджують, що зазначені в цій мировій угоді умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам, майнових претензій сторони одна до одної не мають.

6.Позивач та відповідачі заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі її виконання не порушуються їх права, та права будь-яких третіх осіб, в тому числі і держави».

Сторони констатують, що ознайомлені з наслідками затвердження цієї мирової угоди апеляційним судом, визнання нечинним рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриття провадження у справі, зміст ст.ст.207, 208, 373 ЦПК України сторонам відомий.

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, позивач та відповідачі просили розглянути заяву про затвердження мирової угоди у їхній відсутності, інші учасники клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28.03.2023 року, є дата складення повного судового рішення 03.04.2023 року.

Перевіривши матеріали справи та умови мирової угоди, поданої сторонами на затвердження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Статтею 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно зі статтею 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди, яка підписана позивачем ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 березня 2023 року, встановлено, що мирова угода укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, які стосуються виключно прав та обов`язків сторін, мирова угода не порушує прав та/або охоронюваних законом інтересів третіх осіб, відповідає вимогам закону, а тому підлягає затвердженню апеляційним судом.

У зв`язку із затвердженням укладеної між сторонами мирової угоди в даній справі, рішення суду першої інстанції визнається нечинним, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 373, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої:

1. ОСОБА_3 (позивач по справі) відмовляється від своїх позовних вимог, а саме: 1) визнати договір дарування квартири, укладений 16.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Ярославом Михайловичем 16.04.2019 року за реєстровим №430, недійсним; 2) скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Ярослава Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.04.2019 року за реєстровим номером 46491039; 3) скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 29.08.2014 року за №07.

2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (відповідачі по справі) зобов`язуються добровільно сплатити на користь ОСОБА_3 (позивача по справі) визнану ними суму компенсації витрат, понесених на ремонт квартири позивача за адресою: АДРЕСА_4 , в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

3.Сума коштів, встановлена пунктом 2 цієї мирової угоди, підлягає сплаті відповідачем на користь позивача в два етапи: 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень одноразово на момент підписання мирової угоди, 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень протягом п`яти місяців після підписання мирової угоди, щомісяця по 5000 (п`ять тисяч) гривень.

4.За домовленістю сторін, судові витрати у зв`язку з розглядом цієї справи у суді покладаються на ту сторону, яка їх понесла. Жодна із сторін не буде вимагати відшкодування понесених нею судових витрат у іншого учасника справи.

5.Сторони підтверджують, що зазначені в цій мировій угоді умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам, майнових претензій сторони одна до одної не мають.

6.Позивач та відповідачі заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі її виконання не порушуються їх права, та права будь-яких третіх осіб, в тому числі і держави.

7.Сторони констатують, що ознайомлені з наслідками затвердження цієї мирової угоди апеляційним судом, зміст статей 207, 208, 373 ЦПК України їм відомий.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2021 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Ярослав Михайлович, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, правонаступником якої є Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання договору дарування квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 03 квітня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич