Справа № 136/758/23
провадження № 2/136/157/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернулася до суду із заявою до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . За життя він отримав державний акт на право приватної власності на землю серія ВН 02093 виданий на підставі рішення Приборівської сільської ради 13-21 від 02.04.1994, площею 0,12 га, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №538 від 12.01.1998. Дану земельну ділянку передано для садівництва. 04.08.2008 ОСОБА_2 розлучився зі своєю дружиною із того часу по 2015 проживав один. З 2015 року та до дня смерті разом з ОСОБА_2 проживала дочка ОСОБА_1 (позивач по справі), постійно доглядала за ним, так як він хворів на ідеопатичну хворобу Паркінсона 3-ї стадії (двобічний прояв, постуральна нестійкість, хворий частково може себе обслуговувати) та галюциноз (Галюциноз - це стан безперервного галюцинування з перевагою якого-небудь одного виду галюцинацій (значно рідше їхнє сполучення) при мінімальній виразності інших розладів, що виникає при ясній свідомості). Власником квартири, у якій проживав ОСОБА_2 являється позивач відповідно до договору дарування від 17.02.2007. Таким чином, відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки заяву про відмову від спадщини вона не подавала. Після смерті ОСОБА_2 його дочка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса з документами для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її батька. Однак, 13.03.2023 приватним нотаріусом Юрченко С.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в тексті якої вказано, що ОСОБА_1 не подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дати смерті ОСОБА_2 та не пред`явила жодних доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона пропустила строки встановлені для прийняття спадщини. Тому було відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 . Встановлення даного факту позивачу необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, проте представник подав до суду заяву про визнання позову та просив про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 01.06.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 24.11.2020 (а.с. 10). За життя ОСОБА_2 отримав державний акт на право приватної власності на землю серія ВН 02093 виданий на підставі рішення Приборівської сільської ради 13-21 від 02.04.1994, площею 0,12 га, яка розташована на території садівничого масиву "Турбівський" ТОВ "Аграрник", зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №538 від 12.01.1998 (а.с. 17). Дану земельну ділянку передано для садівництва. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 22) слідує, що ОСОБА_2 розлучився зі своєю дружиною із того часу по 2015 рік проживав один.

У позовній заяві зазначено, що з 2015 року та до дня смерті разом з батьком проживала дочка ОСОБА_1 (позивач по справі), постійно доглядала за ним, так як він хворів на ідеопатичну хворобу Паркінсона 3-ї стадії (двобічний прояв, постуральна нестійкість, хворий частково може себе обслуговувати) та галюциноз (Галюциноз - це стан безперервного галюцинування з перевагою якого-небудь одного виду галюцинацій (значно рідше їхнє сполучення) при мінімальній виразності інших розладів, що виникає при ясній свідомості), що підтверджується доданими до позовної заяви довідками Кафедри неврології та нейрохірунгії ФПО Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова (а.с. 12-16).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 16.05.2016 (а.с. 11) ОСОБА_2 було встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново.

Факт проживання позивача разом зі своїм батьком ОСОБА_2 на момент його смерті підтверджується Актом про фактичне проживання особи від 11.03.2023 (а.с. 19), в якому вказано, що ОСОБА_1 проживала на момент смерті з батьком ОСОБА_2 та здійснювала догляд за ним.

Аналогічні відомості містить довідка видана від 11.03.2023 Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Брацлавська-62» вих. №001/23 (а.с. 20), де зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті проживав зі своєю донькою ОСОБА_1 , та вели спільне господарство.

Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №63585 від 16.12.2020 (а.с. 18) слідує, що ОСОБА_2 було знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно договору дарування частини квартири від 17.02.2007 (а.с. 9) вбачається, що батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували своїй доньці ОСОБА_1 (позивач по справі) 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 . Даний договір 17.02.2007 посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Довгалюк Л.Б, зареєстровано в реєстрі за №514.

Вищевказаним підтверджується, що померлий ОСОБА_2 до моменту смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_4 у її квартирі.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 8) слідує, що позивач змінила своє прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ".

Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки заяву про відмову від спадщини вона не подавала. Після смерті ОСОБА_2 його дочка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса з документами для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її батька. 13.03.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. було видано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с. 21), в тексті якої вказано, що ОСОБА_1 не подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 та не пред`явила жодних доказів постійної проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона пропустила строки встановлені для прийняття спадщини.

Факт проживання ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 на момент смерті останнього доводиться вищевказаними доказами, а саме: свідоцтвом про народження позивача; свідоцтвом про шлюб позивача; медичними документами кафедри неврології та нейрохірургії ФПО; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 ; Державним актом на земельну ділянку; договором дарування квартири; довідкою ОСББ «Брацлавська-62»; актом про фактичне проживання особи за місцем реєстрації; довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради; свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті заявнику необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав.

Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Але, це положення закону треба сприймати у контексті статусу спадкоємця у певні проміжки часу, оскільки редакція даної норми має широкий зміст. Якщо особи не можуть довести свої права на спадщину, то відповідні факти, з якими пов`язується виникнення права на спадкування, встановлюються судом.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями вищезазначеного закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Суд, оцінюючи надані заявником докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування факту постійного проживання разом позивача з її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем, як спадкоємцем першої черги доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем, її батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець