Справа № 461/3622/22 Головуючий у 1 інстанції:Кротова О.Б.
Провадження № 22-з/811/156/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
06 липня 2023 року м. Львів
Львівський апеляційний суд в складі:
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
секретар: Іванова О.О.
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,-
18 липня 2022 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (далі - ПрАТ «Львівобленерго») звернулося в суд з позовом про стягнення із відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Львівобленерго» 163 496,78 грн. вартості необлікованої електричної енергії та судові витрати.
Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2022 року в позові Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергі відмовлено.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на користь ОСОБА_1 8 000 (вісім тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05 червня 2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» задоволено. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Львівообленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ЛЬвівобленерго» ( , юридична адреса м.Львів вул. Козельницька,3) 163 496,78 грн. (Сто шістдесят три тисячі чотириста дев`яносто шість грн.. 78 коп). та судові витрати по справі в розмірі 11 221,50 грн. (Одинадцять тисяч двісті двадцять одна грн.. 50 коп.).

13 червня 2023 року представник ПрАТ «Львівобленерго» -адвокат Левицька І.В. подала заяву про ухвалення додаткової постанови.

В обґрунтування заяви зазначає, що вирішивши справу по суті, судом не вирішено питання про судові витрати понесені позивачем у суді першої інстанції, зокрема на оплату судового збору в розмірі 2481 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Понесені витрати на правничу допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги №22/6-5 від 20.06.2022 року та платіжним дорученням про оплату правової допомоги №11211 від 29.06.2022. Просить ухвалити додаткову постанову та стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 10481,00 грн. понесених судових витрат в суді першої інстанції.

Розгляд справи в апеляційному суді відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, що передбачено ч.1 ст.369 ЦПК України, тому вирішення заяви про ухвалення додаткової постанови суд розглядає у тому самому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія заяви про ухвалення додаткової постанови скерована ОСОБА_1 , однак заперечень на неї до суду не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, постанову Львівського апеляційного суду від 05 червня 2023 року, з якої встановлено, що суд вирішив питання судових витрат понесених лише в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткової постанови підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 13 ст.141 ЦПК України передбачає, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова апеляційного суду складається з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2022 року та ухвалюючи нове про задоволення позову, суд апеляційної інстанції не провів розподілу судових витрат понесених позивачем в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що правову допомогу позивачу надавала адвокат Левицька І.В. згідно з договором про надання правової допомоги №22/6-5 від 20.06.2022 року та на підставі ордеру (а.с.58,59 т.1). Вартість правничої допомоги визначена у п.4.1 Договору у фіксованому розмірі -8 000 грн. На виконання договору про надання правничої допомоги позивач оплатив 8000 грн., що стверджується платіжним дорученням (а.с.57 т.1).

Крім цього, позивачем за подання позовної заяви оплачений судовий збір в розмірі 2481 грн., що стверджується платіжними дорученнями №11055 від 27.06.2022р. та №1428 від 27.01.2022 року.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З матеріалів справи вбачається, що укладаючи договір про надання правової допомоги 20 червня 2022 року сторони визначили гонорар в розмірі 8000 грн. та зазначена сума сплачена позивачем, що стверджується платіжним дорученням №11211 від 29 червня 2022 року (а.с.57 т.1).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, а також домовленість при укладенні договору про надання правової допомоги від 20 червня 2022 року, відсутність заяви відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд вважає, що в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на надання правової допомоги в розмірі 8000 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2481 грн.

Керуючись ст.ст.137,141,142, 270 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго»-алвоката Левиуцької Ірини Володимирівани про ухвалення додаткової постанови задовольнити .

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» ( , юридична адреса м.Львів вул. Козельницька,3) витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції в розмірі 8000 грн.(вісім тисяч грн..) та витрати понесені на оплату судового збору в розмірі 2481 грн.,(дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн..00 коп.), а всього 10481,00 грн. (десять тисяч чотириста вісімдесят одну грн..00 коп.) .

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк