КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
19 червня 2023 року місто Київ.
Справа №355/1782/19
Апеляційне провадження № 22-з/824/689/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого судді Желепи О.В.
суддів Мазурик О.Ф., Немировська О.В.
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Профсервіс», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП
Рішенням Баришівського районного суду Київської областівід 12.08.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Профсервіс» на користь ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди 121007, 39 грн., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., 5381грн. 61 коп. судового збору за подачу позову та апеляційної скарги, 3 520 грн. за проведення дослідження вартості залишків транспортного засобу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог до ТОВ "Логістик Профсервіс" відмовлено.

Стягнуто з акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 у відшкодування шкоди 98 200 грн. , 1800 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, 4036 грн. 21 коп. судового збору за подачу позову та апеляційної скарги, 2640 грн. витрати на проведення оцінки вартості залишків транспортного засобу.

В задоволенні іншої частини вимог до АТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" відмовлено.

09 травня 2023 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , направив на адресу Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 16 875, 90 грн та з ТОВ «Логістик Профсервіс» 22 501, 20 грн.

Зазначає, що згідно розрахунку від 13 лютого 2020 року, наявного в матеріалах справи, та інших підтверджуючих документів позивачем сплачено:

1. Витрати на оплату правової допомоги адвоката згідно з договором №1227-2/17 від 27.12.2017 року:

а) 4 950.00 грн. та 49.50 грн. комісії 28.11.2019 року;

б) 7 200.00 грн. 09.01.2020 року;

в)3 000.00 грн. 15.02.2020 року;

2. Витрати на оплату експертизи:

а) транспортно - трассологічної та авто-технічної 22 638.00 грн. та 226.38 грн. комісії 20.11.2019 року;

б) транспортно - трассологічної та авто-технічної 13 075.20 грн. 03.09.2021 року,.

Всього 51 139.08 грн.

Враховуючи пропорційність задоволених вимог, представник позивача вважає, що з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» необхідно стягнути 16 875, 90 грн, а з ТОВ «Логістик Профсервіс» - 22 501, 20 грн. судових витрат.

05 червня 2023 року до суду надійшли заперечення від ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в яких вони просять відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заперечуючи проти задоволення такої заяви, зазначають, що позивач пропустив строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказують, що заявлена сума витрат позивача не відповідає критеріям реальності, з огляду на те, що даний спір є спором незначної складності, а спірні правовідносини не передбачають дослідження і застосування адвокатом великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів.

Зазначає, що визначення правовідносин, що склалися між Позивачем та Відповідачем не потребує дослідження великого обсягу нормативно-правової бази, оскільки регулюється єдиним нормативно-правовим актом - а саме Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Більш того, сфера регулювання відносин цим Законом визначено статтею 2. Окремо відповідач зазначає, що у позовній заяві, Позивачі обґрунтовували свої позовні вимоги виключно посилаючись на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), та більшою мірою акцентувати увагу на ст.ст. 29, 37 Закону - отже уся площина судового спору зводилася до застосування ст.ст. 29.37 Закону між правовідносинами, що склалися між сторонами.

А тому відповідач вважає, що представником Позивача безпідставно вказано, що ним було здійснено ґрунтовну роботу щодо вивчення та аналізу нормативно-правової бази у правовідносинах, що склалися між сторонами та кваліфікація цих відносин, є таким, що не підтверджується фактичними обставинами справи. Позовна заява та апеляційна скарга є не об`ємними та такими що містить велику кількість правових висновків Верховного Суду та застосування їх конструкцій.

Звертає увагу, що представником Позивача не надано розрахунків витрат на правову допомогу (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних длянадання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат напрофесійну правничу допомогу - тому заявлена вимога про стягнення витрат на правничудопомогу задоволенню не підлягає.

Зазначає, що ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» не згодне із нормо годиною роботи адвоката., оскільки визначення такого тарифу нормо години не обґрунтовується належними та допустимими доказами. Представник Позивача не зазначає чим керувався, встановлюючи такий тариф за одну нормо годину.

Так наприклад, рішенням ради адвокатів Чернігівської області мінімальна ставка адвокатського гонорару становить 1 300,00 грн. Рішенням ради адвокатів Харківської області (рішення № 13/1/17) мінімальна ставка адвокатського гонорару становить 1 600,00 грн. Таким чином вважає, що сума судових витрат, що просить стягнути Позивач із ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» є такою, що не відповідає критеріям реальності та співмірності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що разом з клопотанням про приєднання до справи доказів представник позивача - ОСОБА_2 надав розрахунок від 13 лютого 2020 року, відповідно до якого розмір понесених позивачем судових витрат складається з:

1. Судового збору за матеріальну шкоду 2 971, 49 грн;

2. Судовий збір за моральну шкоду - 1 921, 00 грн;

3. За проведення комплексної трасо логічної та авто технічної експертизи № 044-11 (Е)/19 від 12 грудня 2019 року - 22 638 грн;

4. За проведення соціально-психологічного дослідження №15-11-19 від 15-20.11.2019 року складає 4 173 грн, комісія банку - 41, 73 грн;

5. Витрати на правову допомогу адвоката - 15 000 грн.

Крім того до вказаного клопотання був наданий акт №1 наданих послуг від 13 лютого 2020 року, згідно якого Громадське об`єднання адвокатів м. Києва «ПРАВОЗНАВЕЦЬ» виконало свої зобов`язання в частині надання правової допомоги відповідно до Договору № 1227-02/17 від 27 грудня 2017 року у наступному обсязі:

1. Огляд місця подій - 4 000 грн (1 000 грн * 4 год)

2. Підготовка матеріалів та організація проведення експертизи моральної шкоди - 2 000 грн (1 000 грн * 2 год);

3. Підготовка та написання позовної заяви - 4 000 грн (1 000 грн * 4 год);

4. Підготовка матеріалів та організація проведення авто технічної експертизи - 4 000 грн (1 000 грн * 4 год);

5. Участь у судовому засіданні Баришівського районного суду - 1 000 грн (1 000 грн * 1 год).

Крім того в матеріалах справи наявні докази сплати позивачем вартості комплексної судової авто-технічної та трасо-логічної експертизи, яка була призначена по справі ухвалою Баришівського районного суду від 09 вересня 2020 року (том 3 а.с. 88-89).

Таким чином, представник ОСОБА_2 , виконав вимоги закону,визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України: повідомив до закінчення судових дебатів у справі про витрати, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

Заява про ухвалення додаткового судового рішення в частині не проведення апеляційним судом розподілу судових витрат, про які просив позивач подана з дотриманням строку, передбаченого ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Задовольняючи частково позов, апеляційний суд стягнув з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» 4 036 грн. 21 коп. судового збору за подачу позову та апеляційної скарги, 2 640 грн. витрат на проведення оцінки вартості залишків транспортного засобу.

Витрати позивача на проведення соціально-психологічного дослідження суд не врахував, так як висновок відхилений судом.

Однак, апеляційний суд щодо іншої частини судових витрат питання не вирішив.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано копію Договору №1227-02/17 про надання правової допомоги від 27 грудня 2017 року (том 1, а.с. 62), копію Акту наданих послуг від 13.02.2020 року (том 1, а.с. 120), розрахунок від 13.02.2020 року (том 1 а.с. 121), копію квитанції про оплату за надану правову допомогу згідно Договору №1227-02/17 про надання правової допомоги від 27 грудня 2017 року (від 15.02.2020 р. - том 1 а.с. 115; від 28.11.2019 р., 09.01.2020 р. - том 1, а.с. 167), за надання експертних послуг (від 20.11.2019 р. - том 1, а.с. 167; від 17.11.2020 р. - том 3 а.с. 88-89).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем під час розгляду справи в суді дійсно були понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката Гриньковського С.П.

Однак колегія суддів погоджується з доводами відповідача ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» про те, що заявлена сума витрат не відповідає критеріям реальності та неминучості.

Як зазначалось вище, згідно із ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Також, за приписами п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Колегія суддів встановила, що витрати на правничу допомогу за підготовку та написання позовної заяви, що складає 4 000,00 грн та 1 000,00 грн за участь у судовому засіданні Баришівського районного суду є реальними витратами позивача, які зобов`язані відшкодувати відповідачі.

Щодо заявлених витрат на правничу допомогу, зокрема 4 000 грн за огля місця подій, 2 000 грн за підготовку матеріалів та організації проведення експертизи моральної шкоди та 4 000 за підготовку матеріалів та організації проведення авто технічної експертизи, то такі витрати не підлягають відшкодуванню з огляду на наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Оскільки за приписами статті 137 ЦПК України сторони (в даному випадку позивач) несуть витрати, які пов`язані лише з правничою допомогою адвоката в даній справі, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави длястягнення з відповідачів сум, зазначених в акті як огляд місця подій та підготовку матеріалів для експертиз. Огляд місця події проводився в межах розгляду кримінальної справи, а не в межах цивільної справи. Суд вважає, що додатково включати підготовку матеріалів для експертиз, як окремий вид послуги, з урахуванням наявності витрат на оплату експертиз та послуги написання позовної заяви, є неправильним і таким, що не відповідає критерію "розумності витрат на професійну правничу допомогу".

А тому колегія суддів приходить до висновку, що розумною та обґрунтованою сумою відшкодування витрат на правничу допомогу є сума 5 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням задоволення апеляційним судом позовних вимог до страхової компанії на 33 %, а до підприємства на 44 %., відповідно відповідач ТОВ «Логістик Профсервіс» має відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу 2200 грн. (44% від 5000 грн) а відповідач ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» -1650 грн. (33% від 5000 грн.)

Щодо заявлених витрат на оплату експертиз, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.п. 1-2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.ч. 6-9 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Київський апеляційний суд вважає за необхідне відшкодувати витрати за проведення обох експертиз в силу ч. 8 ст. 141 ЦПК України, так як на підтвердження розміру витрат по оплаті експертизи від 12 грудня 2019 року до суду І інстанції надано рахунок № 044-11 (Е)/19 від 15.11.2019 року (том 1, арк.156) та квитанцію про оплату такої експертизи (том 1, арк. 167), якими підтверджено сума витрат у розмірі 22 638, 00 грн, а на підтвердження розміру витрат по оплаті експертизи від 03 вересня 2021 року до суду І інстанції надано акт здачі-приймання висновку експерта (том 3, арк.104) та квитанцію про оплату такої експертизи (том 1, арк. 88-89), якими підтверджено сума витрат у розмірі 13 075, 20 грн.

Відповідачами у справі не доведено неспівмірність таких витрат

З огляду на зазначене, а також те, що з приводу відшкодування витрат на проведення таких експертиз( які проводились під час розгляду даної справи в суді першої інстанції) апеляційний суд питання не вирішував в постанові, загальна сума витрат на оплату експертиз, яку поніс позивач яка підтверджена матеріалами справи, становить 35 713, 20 грн.

Доводи представника відповідача про не надання до заяви усіх необхідних доказів є безпідставні та спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких стороною позивача надано усі необхідні докази оплати вартості таких експертиз.

Як вже зазначалось вище, судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу задоволено частково. З урахуванням розміру заявлених позовних вимог до суду першої інстанції до кожного з відповідачів, а також частковогозадоволення вимог апеляційним судом встановлено, що позовні вимоги позивача до страхової компанії задоволено на 33 %, а до підприємства на 44 %.

Таким чином на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на оплатутранспортно трассологічної та авто-технічної експертизи від 20.11.2019 року та транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 03.09.2021 року, пропорційно розміру задоволених вимог: з ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» -11785, 35 грн., а з ТОВ «Логістик Профсервіс» - 15 713, 80 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 141, 268, 270 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Профсервіс» на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат на оплату транспортно-трассологічних та авто-технічних експертиз 15 713 грн. 80 коп. та 2200 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 17 913(сімнадцять тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 80 коп.

Стягнути з акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат на проведення транспортно-трассологічних та авто-технічних експертиз 11785 грн. 35 коп. та 1650 грн. витрат на правничу допомогу , а всього 13 435(тринадцять тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 35 коп.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська