Справа №:755/3234/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича №403 від 01 лютого 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та ВАТ «ВТБ Банк», було укладено кредитний договір № 101.6-01/101 від 23 червня 2008 року, згідно з яким було надано кредитні кошти у сумі 20 200,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмір 13,5% річних на строк 7 років з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 23 червня 2015 року включно. 09 лютого 2021 року під час примусового вилучення майна позивача, останньому стало відомо про наявність відкритого 08 лютого 2021 року виконавчого провадження №64428653 приватним виконавцем Варавою Р.С., яке відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 01 лютого 2021 року та зареєстровано в реєстрі за №403. Згідно з виконавчим написом стягнення заборгованості за кредитним договором проводиться за період з 22 січня 2018 року по 20 січня 2021 року, сума заборгованості становить

207 314,73 грн та складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 149 705,00 грн; суми заборгованості за відсотками - 46 546,00 грн; суми заборгованості за комісією 10 562,00 грн; плати, що здійснена відповідачем за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості за період з 22 січня 2018 року по 20 січня 2021 року в сумі 207 314,73 грн, вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999, а саме спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги, а також після спливу строку позовної давності. Зазначає, що нотаріус не перевірив, чи стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, а надані нотаріусу документи не могли слугувати підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Згідно з кредитним договором кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом є 23 червня 2015 року включно. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2015 року у справі

№ 755/31309/14-ц задоволено позов ВАТ «ВТБ- Банк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 74402,59 грн. Первісний кредитор скористався свої правом на дострокове повернення кредитних коштів з урахуванням несплачених відсотків. З огляду на те, що прострочення виконання зобов`язань перед первісним кредитором за кредитним договором виникло 23 червня 2015 року, позивач вважає, що строк позовної давності починає відлік з 23 червня 2015 року, у зв`язку з чим загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості позивача за кредитним договором сплинув у первісного кредитора 23 червня 2018 року. Крім того, відсутня безспірність наявності заборгованості та наявний спір стосовно заборгованості, оскільки в рішенні суду розмір заборгованості суттєво відрізняється від розміру заборгованості, яку пропонується стягнути у виконавчому написі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін, витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича належним чином завірену копію матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис

від 01 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 403. (а.с. 40-42).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №403, вчиненого 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, в межах виконавчого провадження №64428653. (а.с.43-44).

Докази отримання відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та третьою особою приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу

Личуком Т.В. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами в матеріалах справи відсутні.

Станом на 25 травня 2023 року на адресу суду витребувані документи від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. не надходили.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

23 березня 2021 року від представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що 23 червня

2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», та

ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101.6-01/101, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на суму 20 200,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 23.06.2015 та сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,5% річних. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник отримав кредит для купівлі автомобіля марки - Toyota, модель - Corolla.

23 червня 2008 року між банком і позичальником було укладено договір застави, відповідно до умов якого, предметом застави є автомобіль марки - Toyota, модель - Corolla, 2008 року випуску, колір - сірий, номер шасі № НОМЕР_1 , тип - легковий седан, державний номерний знак № НОМЕР_2 . У зв`язку із систематичними порушеннями позичальником умов кредитного договору щодо повного та своєчасного повернення кредиту, банк звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом про стягнення кредитної заборгованості, яка станом на 02.07.2014 складала 74402,64 грн, з яких: 3994,66 доларів США (еквівалент 47270,42 грн) - поточна заборгованість за кредитом, 1195,36 доларів США (еквівалент 14145,18 грн) - заборгованість за простроченим кредитом, 11,07 доларів США (еквівалент 130,97 грн) - 3% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення кредиту, 132,32 доларів США (еквівалент 1565,80 грн) - сума простроченої заборгованості за відсотками, 1,35 доларів США (еквівалент 15,94 грн) - 3% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення відсотків, 1,04 доларів США (еквівалент 12,31 грн) - сума заборгованості за процентами за період з 30.06.2014 по 02.07.2014, 977,38 грн - борг по сплаті комісії за користування кредитом, у розмірі 0,03% річних, відповідно до п. 4,3. кредитного договору, 755,36 доларів. США (еквівалент 8938,47 грн) - пеня, нарахована у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів по кредиту в розмірі 0,5 за кожен день прострочення платежу. 31 березня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва у цивільній справі №755/31309/14-ц було ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 74 402,59 грн, яке позичальником не виконується. 22 січня 2018 року між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220118ів, відповідно до якого АТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», в тому числі, права грошової вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 22 січня 2018 року між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави №220118аз, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю., та зареєстрованого за реєстровим №21, відповідно до якого

АТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», усі права заставодержателя щодо предмета застави. Отже, ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло право грошової вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 у розмірі 206 814,73 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту 149 705,17 грн, заборгованість за відсотками 46 546,56 грн.; заборгованість за комісією 10 562,97 грн. Представник відповідача вважає, що невиконання позичальником умов кредитного договору, а також невиконання рішення суду від 31 березня 2015 року, не припинило правовідносин за кредитним договором. Представник відповідача зазначає, що ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису усі необхідні документи для його вчинення. На думку представника виконавчий напис вчинений безспірно та без порушень чинного законодавства, а отже не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Також представник відповідача вважає, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення, який має відраховуватися, в даному випадку, з дати укладання договору про відступлення права вимоги. Також у відзиві наведено обґрунтування щодо правомірності нарахування процентів та вказується на невиконання позивачем рішення суду про стягнення з нього заборгованості.

Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не скористався своїм правом та не направив до суду заяву по суті справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши наявні в матеріалах справи документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом установлено, що 23 червня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101.6-01/101, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти на купівлю автомобіля в сумі 20 200,00 доларів США на строк 7 років до 23 червня 2015 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, а позичальник в свою чергу зобов`язався використати кредит на передбачені в кредитному договорі цілі, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в порядку і строки, передбачені Кредитним договором (а.с. 13-19).

22 січня 2018 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220118ів, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» передає (відступає)

ТОВ «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» свої права вимоги до боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» набуває права вимоги ПАТ «ВТБ Банк» за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує ПАТ «ВТБ Банк» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до реєстру прав вимог (додаток 1 до договору про відступлення прав вимог №220118ів від 22 січня 2018 року), ПАТ «ВТБ Банк» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Укфінанс Груп», серед іншого, право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №101-6-01/101.

Крім того, 22 січня 2018 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення прав вимоги за договорами застави №220118аз, відповідно до умов якого у зв`язку з укладанням сторонами договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами від 22 січня 2018 року №220118ів, згідно якого ПАТ «ВТБ Банк» відступлено

ТОВ «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» права вимоги за кредитними договорами,

ПАТ «ВТБ Банк» передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» одержує належні ПАТ «ВТБ Банк» права заставодержателя в зобов`язаннях за договорами застави, укладеними між первісним кредитором та заставодавцями, що укладені в якості забезпечення виконання боржниками свої зобов`язань перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитними договорами.

01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №403, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» заборгованість, що виникла за кредитному договором №101.6-01-/101 від 23 червня 2008 року, який укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 . Правонаступником усіх прав та обов`язків за вищевказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на підстав договору про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220118ів від 22 січня 2018 року. Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 січня 2018 року по 20 січня 2021 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 149 705,17 грн; сума заборгованості за відсотками - 46 546,56 грн; суми заборгованості за комісією - 10 562,97 грн; плата, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 207 314,73 грн (а.с.10).

Оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., виконавче провадження №64428653.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII).

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даного Переліку визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем позивачу та отримання останнім вимоги про усунення порушень, до звернення до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, що могло б свідчити про безспірність заборгованості.

Крім того, як убачається з кредитного договору №101.6-01-/101 від 23 червня

2008 року, банком надано позичальнику кредит в сумі 20 200,00 доларів США з терміном погашення до 23 червня 2015 року включно.

При цьому, з виконавчого напису від 01 лютого 2021 року вбачається стягнення заборгованості за вказаним договором за період з 22 січня 2018 року по 20 січня 2021 року, що суперечить положенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про вчинення нотаріусом виконавчих написів за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Твердження представника відповідача про те, що право вимоги виникло у відповідача лише 22 січня 2018 року - з дати відступлення права вимоги, суперечить положенням ч.1

ст. 514 ЦК України.

Згідно довідки про ненадходження платежів за кредитним договором №101.6-01-/101 від 23 червня 2008 року, виданої 20 січня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» сума заборгованості за кредитним договором є непогашеною та становить

206 814,73 грн, з яких 149 705,17 грн - заборгованість по тілу кредиту, 46 546,56 грн - заборгованість за відсотками, 10 562,97 грн - заборгованість за комісією. (а.с.12).

Інших доказів наявності заборгованості за кредитним договором №101.6-01-/101

від 23 червня 2008 року, в тому числі складових заборгованості та періоду її нарахування матеріали справи не містять, як і доказів подання таких документів приватному виконавцю для вчинення виконавчого напису.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку, на який надається позика.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження№14-10цс18;

від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18; від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18.

При цьому в самому виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 22 січня 2018 року по 20 січня 2021 року, тобто поза межами строку кредитування.

Також слід зазначити, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2015 року позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №101.6-01-/101

від 23 червня 2008 року в сумі 74402,59 грн та судові витрати в розмірі 744,03 грн (а.с. 37-39)

28 серпня 2015 року на виконання вищезазначеного рішення Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2022 року у справі №755/31309/14-ц замінено стягувача у виконавчому листі №755/31309/14-ц, виданому Дніпровським районним судом

м. Києва 28 серпня 2015 року на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2015 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, змінивши стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укфінанс Груп» строк для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання.

При цьому, відповідачем не подано до суду доказів на підтвердження наведених ним у відзиві тверджень про те, що на виконання вищевказаного рішення суду з 2015 року не надходили жодні платежі.

Докази того, що стягнуті за виконавчим написом нотаріуса кошти, в тому числі й що складають заборгованість за тілом кредиту, відповідають заборгованості, стягнутої за рішенням суду, в матеріалах справи також відсутні.

Також, суд бере до уваги ту обставину, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 01 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Матеріали справи не містять доказів того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, а з наявної в матеріалах справи копії кредитного договору №101.6-01-/101 від 23 червня 2008 року вбачається про відсутність такого посвідчення, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн (за позовною заявою) + 454,00 грн (за заявою про забезпечення позову)).

Враховуючи наведене та керуючись статтями 536, 626, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 19, 34, 87-89 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1., 2.3, 3.1.-3.5. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99р. № 1172, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (, місцезнаходження: м. Київ, вул.Соловцова Миколи, будинок 2, офіс 38/1), третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович (місцезнаходження: АДРЕСА_2), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 лютого

2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №403, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» загальної суми заборгованості в розмірі 207 314,73 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 362,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: