Єдиний унікальний номер 341/491/23
Номер провадження 2/341/218/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув без участі сторін у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

У позові просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі виконавчого листа від 01 жовтня 2020 року № 341/1104/20, який виданий Галицьким районним судом Івано-Франківської області, збільшивши їх розмір, та встановити стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем. У цьому шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею. 15 липня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі виконавчого листа від 01 жовтня 2020 року № 341/1104/20, який виданий Галицьким районним судом Івано-Франківської області, з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі по 1800,0 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач регулярно сплачував аліменти. Проте, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатнім для утримання дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Стверджує, що відповідач працює, проте їй невідомо де, отримує дохід та може надавати значно більше коштів на утримання сина. Просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання призначено на 04 квітня 2023 року та відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 18 квітня 2023 року.

04 квітня 2023 року відповідач надіслав до суду заяву, у якій позовні вимоги не визнав та заперечив щодо їх задоволення. Зазначив, що працює водієм КНП «Городенківська БЛІЛ», отримує мінімальну заробітню плату у розмірі 6700,0 грн в місяць, з якої утримується 18% податку та 1,5% військового збору, що разом складає 1306,50 відрахувань. Відповідно, враховуючи податок, отримує за місяць заробітню плату у розмірі 5393,50 грн. З цієї суми він сплачує аліменти у розмірі 1800,0 грн. Зазначив, що його матеріальне становище погіршилось, а не покращилось. Доказів погіршення свого матеріального становища позивачка не надала. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Справу розглядати без участі відповідача (а. с. 26).

У судове засідання 18 квітня 2023 року сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи відповідно до норм ст. 128 ЦПК України. Заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

Позивачка позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без неї (а. с. 4).

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Справу розглядати без участі відповідача (а. с. 26).

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам і доводам сторін, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком є ОСОБА_2 , відповідач у справі, а позивачка ОСОБА_1 матір`ю (а. с. 11).

Відповідно до копії рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 8-10).

Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по1800,0 грн (а. с. 14-17).

Відповідно до виконавчого листа від 01 жовтня 2020 року № 341/1104/20, який виданий Галицьким районним судом Івано-Франківської області, підтверджується, що з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1800,0 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 12).

Згідно зі змістом копії довідки про доходи від 29 березня 2023 року № 26, яка видана КНП «Городенківська БЛІЛ», підтверджується, що ОСОБА_2 працює у КНП «Городенківська БЛІЛ», займає посаду водія та отримав загальну суму доходу за період з 21 листопада 2022 року до 31 березня 2023 року у розмірі 29236,36 грн, а саме: за листопад 2022 року 2436,36 грн, за грудень 2022 року 6700,0 грн, за січень 2023 року 6700,0 грн, за лютий 2023 року 6700,0 грн, за березень 2023 року 6700,0 грн (а. с. 27).

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У позові ОСОБА_4 просить саме збільшити розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність фактів, які надають право збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивачка не надала жодних доказів щодо покращення матеріального стану ОСОБА_2 в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів чи погіршення стану здоров`я позивачки.

Звертаючись до суду з цим позовом позивачка зазначила, що відповідач працює, але їй невідомо де, та отримує за свою працю певний дохід.

Суд бере до уваги довідку про доходи від 29 березня 2023 року № 26, видану КНП «Городенківська БЛІЛ», відповідно до якої, враховуючи відрахування обов`язкових платежів, дохід відповідача на місяць становить 5393,50 грн.

Таким чином, від середньомісячного доходу відповідача буде становити 1675,0 грн, що є меншим від розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на цей час (1800,0 грн).

Отже, задоволення позовних вимог призведе до погіршення забезпечення інтересів дитини.

За змістом статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

З огляду на викладене, суд як державна установа не може ухвалити рішення, яке суперечить інтересам дитини, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пред`являючи позов про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів, позивачка не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є обгрунтованими.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку про відсутність доказів та не доведення позивачкою наявності підстав, передбачених у частині першій статті 192 СК України, для збільшення розміру стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Крім того, суд враховує, що задоволення позову призведе до, фактичного, зменшення розміру стягуваних аліментів і це суперечить інтересам дитини. Вказане свідчить про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його повного складання. На виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 223, 258, 263, 265, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2023 року.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Микола МЕРГЕЛЬ