Справа № 676/4795/22
Номер провадження 2/676/426/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина-2» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від суми заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ірина-2» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від суми заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що за рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13.08.2013 р. у справі № 2208/211/12 ОСОБА_1 зобов`язано сплатити борг ПП "Ірина-2" в сумі 34000 грн. та повернути судовий збір. 30.01.2013 р. ПП «1рина-2» припинило свою діяльність шляхом реорганізації у формі перетворення в ТОВ «Ірина-2», а відповідно ТОВ «Ірина-2» є правонаступником прав та обов`язків ПП «Ірина-2», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру від 29.06.2017 р. Станом на день звернення за цим позовом до суду, відповідач ОСОБА_1 не повернула кошти за рішенням судів за період користування коштами з 01.09.2019 по 01.09.2022 р., а отже на підставі ст. 625 ЦК України позивач має право на отримання інфляційних втрат та 3% річних за користування відповідачкою коштами. Відповідно до ст. 625 ЦК України ТОВ "Ірина-2" мало право на отримання 3% річних та інфляційних і отримало їх за рішенням судів до 1.09.2019 р: справа № 676/35/34/17 - 34794 грн.; справа № 676/5120/18 - 18447 грн.; справа № 676/6399/19 - 5080 грн. Загальний борг ОСОБА_1 відповідно до виконавчих листів складає 94080 грн. ОСОБА_1 не виконує рішень судів. За позовом Кам`янець - Подільської ДВС відкрито кримінальне провадження № 7000/397-5-18-162. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання рішень суду по сплаті боргу, переховується від працівників Кам`янець- Подільської ДВС, досудове врегулювання спору є не можливим. Відповідно до боргу, який встановлено судами та задекларовано у виконавчих листах, сума боргу складає 94080 грн., 3% річних від суми боргу з 01.09.2019 р. по 01.09.2022 р. складає 8475 грн., інфляційні витрати з 01.09.2019 по 01.09.2022 складає 35172 грн. Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь 3% річних від суми боргу з 01.09.2019 р. по 01.09.2022 р. в розмірі 8475 грн., інфляційні витрати з 01.09.2019 по 01.09.2022 р. в розмірі 35172 грн., разом 43647,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в суді позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення з її довірителя на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних з суми основного боргу 34000,00 грн., в решті вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Представник відповідача подав суду відзив на позов в якому вказує, що базою для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат згідно вимог ст. 625 ЦК України є сума основного боргу необтяжена іншими нарахуваннями, тобто сума основного зобов`язання визнана рішенням суду від 13.08.2013 р. в розмірі 34000,00 грн., суми коштів стягнутих за послідуючими рішеннями судів по справах № 676/3534/17, № 676/5520/18, № 676/6399/19 рішеннями судів є нарахуваннями на зазначений борг 3% річних та інфляційні втрати за попередній період. Суду представник відповідача подав клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали справ № 2208/211/12, № 676/3534/17, 676/5520/18, № 676/6399/19, суд встановив наступне.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 серпня 2013 року по справі № 2208/211/12 за позовом приватного підприємства Ірина-2до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків задоволено частково. Зазначеним рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Ірина-2» 34000 грн. та 340 грн. судових витрат. Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ПП «Ірина-2» та ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини щодо купівлі-продажу залишку ліків у аптеці, зобов`язання за якими щодо сплати повної вартості товару попри його отримання не виконані в повному обсязі ОСОБА_1

30 січня 2013 року ПП «Ірина-2» припинило свою діяльність шляхом реорганізації в ТОВ «Ірина-2», що встановлено рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.11.2017 р. по справі № 676/3534/17.

На виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 13 серпня 2013 року Кам`янець-Подільським міськрайонний судом було видано 03 вересня 2013 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Ірина-2» 34000 грн. та 340 грн. судових витрат.

08 лютого 2016 року державним виконавцем МВ ДВС Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 50065500 про примусове виконання виконавчого листа Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Ірина-2» 34340,00 грн.(а.с.41).

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2017 р. по справі № 676/3534/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина-2» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, внаслідок заборгованості, позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 29260,40 гривень індексу інфляції та 3990 гривня 57 коп. - трьох процентів річних, разом 33250 гривень 97 коп. за період з 13 серпня 2013 року по 12 липня 2017 року та 1544 гривень 00коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення Кам`янець-Подільським міськрайонним судом було видано 05.04.2018 р. виконавчий лист № 676/3534/17 про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ірина-2» 29260,40 гривень індексу інфляції та 3990 гривня 57 коп. - трьох процентів річних, разом 33250 гривень 97 коп. за період з 13 серпня 2013 року по 12 липня 2017 року та 1544 гривень 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Всього 34794,97 грн.

Виконавчий лист було пред`явлено позивачем до примусового виконання. Постановою державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 24.05.2018 р.(а.с.46) було відкрито виконавче провадження № 56469250 з примусового виконання виконавчого листа № 676/3534/17.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2018 р. по справі № 676/5520/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина-2» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, позов було задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 14532 гривень 17 коп. та три проценти річних в розмірі 2074 грн., разом 16606 гривень 17 коп., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1841 грн.00 коп. Всього 18447,17 грн.

За заявою представника позивача судом 04.12.2018 р. було видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.

Постановою від 04.03.2019 р.(а.с.50) старшим державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було відкрито виконавче провадження № 58523135 з примусового виконання виконавчого листа № 676/5520/18.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2020 р. по справі № 676/6399/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірина-2» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 3454,84 грн., три проценти річних в сумі 1415,20 грн., разом 4870,04 грн., та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 210,41 грн. Всього 5080,45 грн.

За заявою представника позивача судом 22.12.2020 р. було видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.

Постановою від 23.09.2021 р.(а.с.52 на звороті) приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Наконечним І.М. було відкрито виконавче провадження № 66928900 з примусового виконання виконавчого листа № 676/6399/19.

Відповідачем рішення судів добровільно не виконувались.

Згідно довідки начальника Кам`янець-Подільського відділу ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області від 03.04.2023 р. № 10874 на запит суду залишок боргу ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ірина-2» за виконавчим листом № 2208/211/12 станом на 03.04.2023 р. складає 30703,63 грн., станом на 01.09.2019 р. борг складав 34340,00 грн., станом на 01.09.2022 р. 34340,00 грн.

Згідно довідки начальника Кам`янець-Подільського відділу ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області від 10.03.2023 р. № 0082 на запит представника відповідача (а.с.84) залишок боргу ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ірина-2» за виконавчим листом № 676/3534/17 від 05.04.2018 р. складає 34794,97 грн., за виконавчим листом № 676/5520/18 від 04.12.2018 р. складає 18028,17 грн.

Згідно довідки приватного виконавця Олефір О.О. на запит суду від 30.03.2023 р. № 257(а.с.81) станом на 30.03.2023 залишок заборгованості ОСОБА_1 по виконавчому листу № 676/6399/19 становить 2726,81 грн. Згідно повідомлення приватного виконавця Олефір О.О. на запит суду від 18.04.2023 р. за період з 23.09.2021 р. по 01.09.2022 р. кошти з ОСОБА_1 не стягувались, 27.03.2023 р. у боржника було стягнуто кошти в розмірі 3128,00 грн.

Ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Отже, у розумінні наведених приписів кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку суми інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведених норм, є сума основного боргу, не обтяжена іншими нарахуваннями.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року по справі № 914/712/16.

З матеріалів справи вбачається, що фактично позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат та 3% річних, що нарахована на загальну суму 94080 грн., яка включає в себе як основну суму боргу, яка стягнута рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 серпня 2013 року в сумі 34000,00 грн., так і на суму інфляційних втрат та 3% річних, які були нараховані на зазначену суму боргу і стягнуті рішеннями судів за періоди: з 13.08.2013 р. по 12.07.2017 р.(справа № 676/3534/17) з врахуванням судового збору в сумі 34794 грн.(а.с.1), з липня 2017 р. по 12.07.2018 р.(справа № 676/5520/18) з врахуванням судового збору в сумі 18447,00 грн.(а.с.1), з 12.07.2018 р. по 01.09.2019 р.(справа № 6766399/19) з врахуванням судового збору в сумі 5080,00 грн.(а.с.1). При цьому позивач в суму нарахувань включає розмір судових витрат по сплаті судового збору по справах № 676/3534/17, № 676/5520/18, № 6766399/19, що суперечить вимогам ст. 625 ЦК України.

Суд критично оцінює посилання позивача у відповіді на відзив(а.с.62) на правові позиції Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду в постанові від 01.07.2019 р. № 905/11534/18 та правової позиції висловленою Верховною Палатою Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 р. № 916/190/18, які стосуються інших правовідносин, а саме щодо застосування ч.2 ст. 625 ЦК України при розстроченні або відстроченні виконання судового рішення.

Враховуючи, що основне зобов`язання боржником не виконано, що підтверджується довідкою начальника Кам`янець-Подільського відділу ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області від 03.04.2023 р., в зв`язку із цим суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних нараховані на суму основного боргу 34000,00 грн.

Представником відповідача подано суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Загальний строк позовної давності становить три роки (стаття 257 ЦК України).

Враховуючи, що позов до суду позивачем пред`явлено 19.09.2022 р., а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат за період з 01.09.2019 р. по 18.09.2019 р. задоволенню не підлягають на підставі ч.3 та ч.4 ст. 267 ЦК України.

З врахуванням положень ст. 13 ЦПК України задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 19.09.2019 р. по 01.09.2022 р. Крім цього суд на підставі ст.13 ЦПК України враховує надані позивачем розрахунки 3% річних(а.с.6) та інфляційних втрат(а.с.7-8), які не містять показники інфляції за липень та серпень 2022 р. і відповідно не враховує показники інфляції за ці місяці при визначенні інфляційних втрат які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Таким чином з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 3% річних в сумі 3012,49 грн., а саме:

з 19.09.2019 р. по 31.12.2019 р.: 34000,00 грн. х 3% : 365дні х 104 дні (12 + 31+ 30+31) = 290,63 грн.; з 01.01.2020 р. -31.12.2020 р.: 34000,00 грн. х3 % = 1020,00 грн.; з 01.01.2021 р. 31.12.2021 р.: 34000,00 грн. х 3% = 1020,00 грн.; з 01.01.2022 р. по 01.09.2022 р.: 34000,00грн. х 3% : 365 днів х 244 дні (31+28+31+30+31+30+31+31+1) = 681,86 грн.;

290,63 грн. + 1020,00 грн. + 1020,00 грн. + 681,86 грн. = 3012,49 грн.

Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 19.09.2019 р. по червень 2022 р.(з врахуванням наданих позивачем суду розрахунків(а.с.7-8) відповідно до ст.13 ЦПК України) При цьому суд враховуєправову позицію висловлену об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19, відповідно до якої якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Враховуючи, що інфляційні втрати підлягають до стягнення за період з 19.09.2019 р., тобто за неповний місяць менше ніж за 15 днів, а тому розрахунок починається з наступного місяця, тобто з жовтня 2019 р. Розмір інфляційних втрат які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 11288,00 грн., при їх розрахунку суд враховує надані суду показники індексу інфляції(а.с.7-8) визначені Державною службою статистики України, а саме:

за жовтень грудень 2019 р.: 34000 х (100,7% х 100,1 % інфляційних втрат за жовтень та листопад) = 34272,00 грн., 34272,00 грн. 34000,00 грн. = 272,00 грн.;

за 2020 рік: 34000 грн. х 105,0%(інфляційних втрат за 2020 рік) = 35700,00 грн., 35700,00 грн. 34000,00 грн. = 1700,00 грн.;

за 2021 рік: 34000 грн. х 110,0%(інфляційних втрат за 2021 рік) = 37400,00 грн., 37400,00 грн. 34000,00 грн. = 3400,00 грн.;

за 2022 рік: 34000 грн. х 117,4% (101,3% х 101,6% х104,5% х 103,1% х 102,7 % х 103,1% інфляційні втрати за січень-червень 2022 р. згідно розрахунку(а.с.8)) = 39916,00 грн., 39916,00 грн. 34000,00 грн. = 5916,00 грн.

272,00 грн. + 1700,00 грн. + 3400,00 грн. + 5916,00 грн. = 11288,00 грн.

Всього підлягає до стягнення з відповідача 14300,49 грн.( 3012,49 грн.+ 11288,00 грн. = 14300,49 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 812,87 грн. (14300,49 грн. х 2481,00 грн. /43647 грн. = 812,87 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 625 ЦК України,

Ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРИНА-2»(; місцезнаходження: вул.Незалежності, 11, м.Ізяслав Хмельницької області) 3% річних за період з 19.09.2019 р. по 01.09.2022 р. в сумі 3012,49 грн., інфляційні втрати за період з 19.09.2019 р. по 01.09.2022 р. в сумі 11288,00 грн., 812,87 грн. судового збору.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.04.2023 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В