Справа № 745/405/23
Провадження № 2/745/119/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.

за участі секретаря Шуляр І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сосницької селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Куць М.І. про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та належав померлому. Вона є спадкоємцем за заповітом. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок.

Позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Бабич А.І. в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Сосницької селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову.

Третя особа приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Куць М.І. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 15.01.2020 року), який відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 27.02.1976, свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 24.01.1981 є батьком позивача.

З заповіту посвідченого секретарем виконкому Кудрівської сільської ради 16.05.2001 року, зареєстровано в реєстрі за №127, вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповів дочці ОСОБА_1 .

З довідки Сосницької селищної ради від 10.03.2023 № 16-11/9-31 вбачається, що згідно даних по господарської книги №3 погосподарського обліку № 00-0267-2 будинок по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Куць М.І. заведена спадкова справа № 56/2020. Єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом є ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по по АДРЕСА_1 не видавалось.

З довідки Сосницької селищної ради від 18.02.2020 № 17-10/3-95 вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 проживав по по АДРЕСА_1 з 28.10.1977 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним на день смерті проживали, які не були зареєстровані дочка ОСОБА_1 та зять ОСОБА_3 (з 01.05.1990 і по теперішній час).

З висновку про вартість майна вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, а-1 веранда, Б-1 сарай, Б1-1 літня кухня, б-1 веранда, б1-1 сарай, В-1 гараж, в-1 сарай, в1-1 гараж, Г-1 сарай, Д-1 навіс, Ж-1 гараж, З-1 погребник, З погріб, Е-1 погребник, Е погріб) (рік забудови об`єктів 1965-1983 роки) за адресою: по АДРЕСА_1 становить 41911,00 грн.

За таких обставин суд вбачає достатньо підстав вважати, що домоволодіння належало померлому ОСОБА_2 , а позивач є спадкоємцем даного домоволодіння за заповітом.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехідправ та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах .Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади,що підтверджують право приватної власності.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.05.2023 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: по АДРЕСА_1 в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що спірний жилий будинок за адресою дійсно належав померлому, а позивач є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, за спадкоємцем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.ст.12, 13, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: по АДРЕСА_1 (А-1 житловий будинок, а-1 веранда, Б-1 сарай, Б1-1 літня кухня, б-1 веранда, б1-1 сарай, В-1 гараж, в-1 сарай, в1-1 гараж, Г-1 сарай, Д-1 навіс, Ж-1 гараж, З-1 погребник, З погріб, Е-1 погребник, Е погріб) (рік забудови об`єктів 1965-1983 роки) вартістю 41911,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги/

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Сосницька селищна рада, вул.Грушевського 15 смт.Сосниця Корюківського району Чернігівської області, .

Третя особа - приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Куць М.І., вул.Чернігівська 15/1 смт.Сосниця Чернігівської області.

Суддя І.А.Смаль