Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2023 Справа №607/4732/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дзюбича В.Л.

за участю секретаря с/з Кочмар С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що стосунки з відповідачем погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. На даний час вони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам.

Ухвалою суду від 20.03.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що щодо розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11.08.1990 у м. Тернополі відділі ЗАГС міськвиконкому, актовий запис №1283, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

У даному шлюбі в сторін неповнолітніх дітей немає.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1073,60грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 29, 81, 141, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 11.08.1990 у м. Тернополі відділі ЗАГС міськвиконкому, запис №1283.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич