Справа № 130/2778/21
Провадження № 22-ц/801/1088/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 рокуСправа № 130/2778/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),.

суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

за участю секретаря судового засідання: Литвина С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «Агротал», державний реєстратор Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Фаренюк Сергій Анатолійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 130/2778/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Шепеля К. А., у залі суду,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТОВ «Поділля Агропродукт», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ПП «Агротал», Державного реєстратора Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Фаренюка Сергія Анатолійовича про витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та скасування державної реєстрації.

Позов обґрунтовано тим, що позивачеві на підставі державного акту серії ВН №005340 належить земельна ділянка з кадастровим номером :06:005:0016, площею 3,8757 га, розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, однак як стало відомо ОСОБА_1 , що обробіток його земельної ділянки здійснюється відповідачем ТОВ «Поділля Агропродукт», проте жодних договорів із ним про передачу в оренду вказаної земельної ділянки позивач не підписував та згоди на обробіток не надавав.

Крім того позивачеві стало відомо про укладений нібито між ним та ПП «Агротал» договір оренди землі, проте такого договору він не підписував. Право оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки, а також додаткова угода про зміну сторони та внесення змін до договору оренди було зареєстроване державним реєстратором Фаренюком С. А.

У зв`язку із наведеними обставинами, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав, у якому просив витребувати у ТОВ «Поділля Агропродукт» з чужого незаконного користування належну йому на підставі державного акту серії ВН № 005340 земельну ділянку, кадастровий номер :06:005:0016, площею 3,8757 га, яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області;

скасувати рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С. А. від 02 серпня 2017 року, індексний номер 36434059;

вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю:

-витребувано у ТОВ «Поділля Агропродукт» з чужого незаконного користування земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту серії ВН № 005340 з кадастровим номером :06:005:0016, площею 3,8757 га, яка розташована на території Гніванської міської територіальної громади Вінницької області (колишньої Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області);

-скасовано рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С. А. від 2 серпня 2017 року про право оренди земельної ділянки ТОВ «Поділля Агропродукт», орендодавець ОСОБА_1 , індексний номер 36434059.

-стягнуто з ТОВ «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 816 грн, витрати за проведення експертизи в сумі 6 606,95 грн та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 10 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що за результатами проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи встановлено, що договір, на підставі якого державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав, ОСОБА_1 не підписував, а отже земельна ділянка вибула із володіння власника поза його волею, тому підлягає витребуванню, а рішення державного реєстратора скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ТОВ «Поділля Агропродукт» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю, а також зменшити розмір стягнутих на користь позивача судових витрат на правничу допомогу до 3 000 грн.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Медвецький С. К.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Поділля Агропродукт» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 квітня 2023 року витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 травня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду на 25 травня 2023 року о 10:20 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Поділля Агропродукт» зводяться до того, що висновок судової почеркознавчої експертизи є необґрунтованим, а суд першої інстанції у порушення вимог процесуального закону при винесенні рішення не надав оцінки аргументам, викладеним у запереченнях на висновок експертів, тому прийшов до помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Окрім того підлягають зменшенню позовні вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 10 000 грн до 3 000 грн, оскільки вони є завищеними та необґрунтованими.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи у встановлений судом строк не надійшов.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивачу ОСОБА_1 на підставі державного акту ВН №005340 належить земельна ділянка з кадастровим номером :06:005:0016, площею 3,8757 га на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (том 1, а. с. 10), право власності на яку зареєстровано 27 жовтня 2015 року (том 1, а. с. 11).

За договором оренди від 01 січня 2017 року ОСОБА_1 передав в оренду спірну земельну ділянку відповідачу ПП «Агротал» строком на 7 років (том 1, а. с. 50-53).

За додатковою угодою від 03 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди від 01 липня 2017 року ОСОБА_1 передав в оренду спірну земельну ділянку відповідачу ТОВ «Поділля Агропродукт» (том 1, а. с. 54).

31 липня 2017 року державний реєстратор Чечельницької селищної ради Чечельницького району Фаренюк С. А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36434059 від 02 серпня 2017 року, зареєстрував право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданого 1 січня 2017 року, додаткова угода (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 3 квітня 2018 року; строк дії договору 7 років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайом (суборенду), орендар ТОВ «Поділля Агропродукт», орендодавець ОСОБА_1 (том 1, зворот а. с. 11).

Відповідно висновку технічної та почеркознавчої експертизи від 12 січня 2023 року № 6990/22-21 підписи у договорі оренди землі б/н від 1 січня 2017 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПП «Агротал» та додатковій угоді від 3 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 1 січня 2017 року, укладеній між ОСОБА_1 , ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт», - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (том 1, а. с. 143-147).

Представником ТОВ «Поділля Агропродукт» надано до суду першої інстанції рецензію на висновок експертизи, складену 11 лютого 2023 року, у якій рецензент кандидат юридичних наук Бондар М. Є. вказує на неповноту проведення почеркознавчого дослідження з недотриманням певних положень методики експертизи, а негативні категоричні висновки експертизи стосовно справжності підписів ОСОБА_1 вважає недостатньо обґрунтованими (том 1, а. с. 187-193).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Між сторонами виник спір про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Частиною першою статті 93 ЗК України та статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Аналогічне положення закріплено й у статті 13 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У постанові від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц Верховний Суд зазначив, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника/-ів правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

На підтвердження заявлених позовних вимог про те, що він не підписував договір оренди від 01 січня 2017 року з ПП «Агротал», а також додаткову угоду від 03 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 01 січня 2017 року з ТОВ «Поділля Агропродукт» та ПП «Агротал», разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, яке було задоволено судом першої інстанції.

Відповідно висновку технічної та почеркознавчої експертизи від 12 січня 2023 року № 6990/22-21 підписи у договорі оренди землі б/н від 1 січня 2017 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПП «Агротал» та додатковій угоді від 03 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 1 січня 2017 року, укладеній між ОСОБА_1 , ПП «Агротал» та ТОВ «Поділля Агропродукт», - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів, не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із доведеності ОСОБА_1 позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Поділля Агропродукт» зазначає, що висновок експертизи від 12 січня 2023 року № 6990/22-21 є необґрунтованим та таким, що викликає сумніви в його правильності й вказує на упередженість експертів, які приймали участь у його складанні.

Роблячи такі висновки заявник апеляційної скарги фактично повністю відтворює в апеляційній скарзі зміст поданої до суду першої інстанції рецензії на висновок експертизи, складену 11 лютого 2023 року кандидатом юридичних наук Бондарем М. Є. (всі шістнадцять пунктів, які містяться в рецензії).

Суд першої інстанції розцінив подання відповідачем ТОВ «Поділля Агропродукт» вказаної рецензії, а також клопотання про призначення повторної експертизи як один із способів затягування розгляду справи, мотивувавши свій висновок в цій частині.

Твердження ТОВ «Поділля Агропродукт» з приводу того, що судом не було розглянуто його заперечення щодо необґрунтованості експертного висновку не відповідають дійсності, оскільки встановлено, що зміст цих заперечень та рецензії на висновок експертів є ідентичним, і судом в рішенні наведено мотиви неприйняття поданої відповідачем рецензії.

Апеляційний суд звертає увагу, що процедура проведення та оформлення результатів рецензування висновків судових експертів науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, а також проектів висновків фахівців, які мають намір отримати кваліфікацію судового експерта, визначений Порядком проведення рецензування висновків судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 03 лютого 2020 року №335/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2020 року за №131/34414 (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу І вказаного Порядку, метою рецензування висновків судових експертів є вдосконалення професійної майстерності експертів, поліпшення якості та обґрунтованості їх висновків. Рецензування не проводиться з метою спростування чи підтвердження висновків. Підставою для рецензування висновків судових експертів, проєктів висновків (далі - висновки) є договір або план щодо підготовки (стажування) фахівця, який має намір отримати (підтвердити) кваліфікацію судового експерта.

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку, рецензування висновків проводять співробітники науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, які мають кваліфікацію судового експерта з тієї експертної спеціальності, за якою складено поданий на рецензування висновок, та не менше ніж трирічний стаж експертної роботи.

У той же час, рецензія експерта - кандидата юридичних наук Бондара М. Є. від 11 лютого 2023 року не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки всупереч наведеним положенням Порядку підставою для рецензування висновку почеркознавчої експертизи № 6990/22-21 стало звернення директора ТОВ «Поділля Агропродукт», рецензію підготовлено особою, яка не є працівником державної спеціалізованої установи.

Колегія суддів вважає, що рецензія не є тим доказом в розумінні закону, який спростовує висновок експертизи, оскільки процедура рецензування висновків експертів не має за мету вплинути на його оцінку в судовому процесі, і не проводиться з метою спростування чи підтвердження висновків судових експертів.

Інститут рецензування висновків судових експертів є інструментом внутрішньої процедури перевірки якості та обґрунтованості висновків, що подаються з метою отримання та підтвердження кваліфікації судового експерта. Як вказано вище, метою рецензування висновків судових експертів «вдосконалення професійної майстерності експертів, поліпшення якості та обґрунтованості їх висновків».

Апеляційний суд враховує, що судовий експерт Мельник Л. Ю., яка проводила почеркознавчу експертизу та надала за результатами її проведення висновок № 6990/22-21, була попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків, передбачену ст. 384, 385 КК України.

Висновок експертизи № 6990/22-21 від 12 січня 2023 року має форму категоричного висновку і не містить висновку про неможливість вирішити питання, які поставлені перед експертом.

Судова експертиза є основним засобом доказування, який сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи. Забезпечується він основними принципами судово-експертної діяльності, що полягають у законності, незалежності, об`єктивності й повноті дослідження та гарантуються Законом України «Про судову експертизу» і процесуальним законодавством України.

А тому підстави не приймати до уваги висновок за результатами проведення почеркознавчої експертизи в суду першої інстанції були відсутні.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновок експертів чи доводили наявність орендних відносин із позивачем, відповідачами не надано. Клопотання про призначення повторної експертизи ТОВ «Поділля Агропродукт» в апеляційній інстанції не заявляло.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги у цій частині не спростовують правильні висновки висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому частиною 4 статі 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач до суду першої інстанції подав договір про надання правничої допомоги №б/н від 01 жовтня 2021 року (том 1, а. с. 232-233) та акт приймання-передачі наданих послуг від 20 березня 2023 року до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 01 жовтня 2021 року (том 1, а. с. 231), відповідно до якого ОСОБА_1 у строк до 01 травня 2023 року мав сплатити за надання правничої допомоги 10 000 грн, зокрема за надання таких послуг: консультації клієнта (1 година) 1 000 грн, готування та подання заяв, клопотань, пояснень (4 години) 4 000 грн, участь у судових засіданнях 5 000 грн.

Правом на заперечення заявленого розміру судових витрат в суді першої інстанції ТОВ «Поділля Агропродукт» не скористалося.

Доводи апеляційної скарги про неналежність акту приймання-передачі наданих послуг є безпідставними, оскільки з його змісту слідує, що він містить зміст та обсяг наданих послуг, та відповідно до умов договору про надання правової допомоги підтверджує належне надання адвокатом позивачу правової допомоги.

Відтак, встановивши, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач ОСОБА_1 надав документи у відповідності до вимог частини 3 статті 137 ЦПК України, з урахуванням поведінки сторони під час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ТОВ «Поділля-Агропродукт» (з урахуванням задоволення позову) на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді: С. Г. Копаничук

С. К. Медвецький