Справа № 202/9059/23
Провадження № 2-о/202/143/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що 30 жовтня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони разом мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо здійснення заявниками своїх батьківських прав відносно спільної неповнолітньої дитини та визначення її місця проживання, то зазначили, що в теперішній час у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням російської федерації в Україну дитина перебуває з матір`ю в Швеції по тимчасовій ОСОБА_4 . Ніяких претензій один до одного заявники не мають. Шлюбні відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу. За таких обставин, просять шлюб, укладений між ними, розірвати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 травня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.

19 травня 2023 року суддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 , на який надано відповідь №79929 від 19.05.2023.

Ухвалою судді від 22 травня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у справі з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, однак подали разом з заявою на адресу суду заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутності.

Крім того, 31.05.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява, відповідно до якої вона вказала, що вона разом з дитиною мешкає у Швеції, по тимчасовій ОСОБА_4 , тому не може бути присутньою в судовому засіданні, а чоловік живе в с. Приміське Нікопольського району Дніпропетровської області та є інвалідом, та не має можливості пересуватися просила розглядати справу без її участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 30 жовтня 2009 року у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про шлюб 30.09.2009 зроблено актовий запис №815.

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 27 квітня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Сторони досягли згоди щодо місця проживання спільної дитини.

За змістом ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору.

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним.

Керуючись ст.ст.109, 110 СК України, ст.ст.10-13, 19, 76-82, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу за заявою подружжя задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 жовтня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 815 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар