Справа № 465/1014/20 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/3157/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Назар Х.Б.

з участю: представника апелянта ПрАТ «НАК «Надра України» - адвоката Лівак А.П., представника Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» - адвоката Малишака А.С., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Батькова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ПрАТ «НАК «Надра України» - адвоката Лівак А.П., представника Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» - адвоката Малишака Андрія Степановича на рішення Франківського районного суду м.Львова від 10 листопада 2022 року та додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», ДП ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи із дати звільнення і судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», ДП ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи із дати звільнення і судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 28.01.2020р. на його, адресу надійшов наказ №9-к від 22 січня 2020 р. Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Західукргеологія», а також Наказ №6-к від 23.01.2020 р. ДП Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Західукргеологія». Відповідно до змісту наказу відповідача 1 значиться: « ОСОБА_1 , директора Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія», звільнити 22 січня 2020 року з посади відповідно до підстави, передбаченої Контрактом №1 від 09.03.2016 та Додаткової угоди №1 від 31.01.2019 до нього (пункт 8 частина 1 статті 36 Кодексу законів про працю України).» Підставою прийняття зазначеного наказу відповідач покликається на рішення правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (протокол №5 від 22.01.2020). Про вказаний протокол № 5 засідання правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» від 22.01.2020р., посилання на який здійснено в наказі № 9-к від 22 січня 2020 р, з яким його, позивача, не було ознайомлено, йому стало відомо після витребування шляхом направлення адвокатського запиту та який він отримав лише 30.01.2020 р., тобто аж через 8 днів після звільнення. Відповідно до зазначеного протоколу, засіданням правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» від 22.01.2020 р. вирішено: «1. Звільнити директора Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» ОСОБА_1 22.01.2020 р. з посади відповідно до підстави, передбаченої Контракторм №1 від 09.03.2016 р. зі змінами (пункт 8 частина 1 статті 36 Кодексу законів про працю України) та розірвати Контракт № 1 від 09.03.2016 р. зі змінами.».

На його, позивача, думку, звільнення з посади відбулось за відсутності законних на те підстав, з порушенням процедури звільнення. В наказі ПрАТ «НАК «Надра України» №9-к від 22.01.2020р., Наказі №6-к від 23.01.2020р. ДП Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія», Протоколі № 5 засідання правління Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» від 22.01.2020р. не вказано чіткої підстави для його, позивача, звільнення та не здійснено посилання на відповідний пункт контракту, який міг би слугувати підставою для звільнення.

Зазначав, що він 22.01.2020 р., прибув на виклик голови правління ПрАТ Національної акціонерної компанії «Надра України «Західукргеологія», яким в розмові була заявлена до нього, позивача, вимога про написання заяви на звільнення за угодою сторін. При цьому, жодної законної підстави для вчинення таких дій не названо. Відтак, 22.01.2020 р., ним, позивачем, була написана заява на ім`я Голови правління НАК «Надра України», в якій вказано на факти примушування його, позивача, до звільнення, що є незаконним і таким, що порушує гарантоване йому, позивачу, як громадянину України право на працю. Наголошує, що виконання ним, позивачем, посадових обов`язків відбувалось із чітким та сумлінним додержанням контракту та законодавства України, за що його, позивача, було неодноразово нагороджено грамотами та подяками. Поряд із цим, за весь час роботи на посаді директора ДП «Західукргеологія» до нього, позивача, не було вжито жодного заходу дисциплінарного стягнення, також не застосовувалась ні зауваження, ні попередження. Будь-які порушення, а тим більше систематичні порушення, у його, позивача, роботі жодним документом не зафіксовано. Відтак, з врахуванням усього вищевикладеного вважав, що його звільнення відбулося без законної на те підстави.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 10 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», ДП ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи із дати звільнення і судових витрат - задоволено.

Визнано незаконним і скасовано Наказ Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» від 22 січня 2020 р. №9-к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Західукргеологія».

Визнано незаконним і скасовано Наказ Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» №6-к від 23.01.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Західукргеологія».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» з 23.01.2020р.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» (м. Львів, пл. Міцкевича 8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23.01.2020р. в розмірі 832 252 (вісімсот тридцять дві тисячі двісті п"ятесят дві) гривень 00 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (м. Київ, вул. Є. Мірошниченко 10, ) в користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» (м. Львів, пл. Міцкевича 8, ) в користь держави судовий збір в розмірі 9 163 (дев"ять тисяч сто шістдесят три) гривень 32 коп.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №465/1014/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», ДП ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи із дати звільнення і судових витрат задоволено.

Ухвалено в цивільній справі №465/1014/20 додаткове рішення.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» (м. Львів, пл. Міцкевича 8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.10.2022р. по 10.11.2022р. в розмірі 34 269 (тридцять чотири тисячі двісті шістдесят дев"ять) гривень 20 коп.

Рішення суду та додаткове рішення суду оскаржили представник ПрАТ «НАК «Надра України» - адвокат Лівак Антон Петрович, представник Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» - адвокат Малишак Андрій Степанович.

В своїй апеляційній скарзі представник ПрАТ «НАК «Надра України» - адвокат Лівак Антон Петрович зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що судом першої інстанції у Рішенні помилково встановлені наступні обставини - службова записка не містить ні дати, ні вхідного номеру, а тому дана обставина не може однозначно вказувати на те, що саме про цю службову записку іде мова в протоколі №5 засідання Правління ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» від 22.01.2020 р., розгляд якої передував питанню звільнення Позивача; в матеріалах справи відсутнє окреме подання Голови Правління ПрАТ «НАК» НАДРА УКРАЇНИ» про звільнення Позивача у зв`язку з систематичним невиконанням (протягом двох звітних кварталів) показників фінансового плану (насправді, на службовій записці №93/4 від 22.01.2020 р. міститься подання Голови Правління ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» у вигляді напису: «На правління» і з підписом Голови Правління, що і є по-суті поданням на розгляд Правління ПрАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» відповідного питання); в оскаржуваних наказах зазначено загальну підставу звільнення, визначену к3пП України - підстави, передбачені контрактом, а покликання на конкретний пункт контракту в наказах відсутні (насправді, зазначення в оскаржуваних наказах, як підставу звільнення, саме загальну норму п.8 ч. 1 ст. 36 К3пП України передбачено п. 7.8. Контракту №1 від 09.03.2016 р.); в матеріалах справи не встановлені обставини систематичності та вини Позивача у невиконанні ним показників фінансового плану, оскільки незрозуміло, які саме умови та обов`язки своїми діями чи бездіяльністю порушив Позивач, що стало підставою для його звільнення (насправді, в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують невиконання показників фінансового плану більше двох звітних періодів ДП «ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ», що і було самостійною підставою для звільнення Позивача).

Звертає увагу суду, що так як Позивач був звільнений на підставі, яка встановлена у Контракті (пп. ж) п. 7.3. Контракту) та яка не передбачена чинним законодавством то Відповідачі у своїх наказах про звільнення Позивача лише керувались п. 7.8. Контракту, який зобов`язує Відповідачів у такому випадку посилатись не на пункт Контракту, який передбачав підставу для звільнення Позивача, а на п. 8 ст. 36 К3пП України.

Просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В своїй апеляційній скарзі представник Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» - адвокат Малишак Андрій Степанович зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Покликається на те, що твердження суду першої інстанції про відсутність в матеріалах цивільної справи окремого подання голови правління компанії про звільнення ОСОБА_1 у зв?язку з систематичним невиконанням (протягом двох звітних кварталів) показників фінансового плану є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявна службова записка начальника відділу роботи з персоналом компанії, яка містить резолюцію голови правління компанії щодо розгляду на засіданні правління питання щодо керівника ДП «Західукргеологія».

Також звертає увагу на те, що з аналізу поданих відповідачами документів вбачається, що Позивача було звільнено з посади директора ДІ «Західукргеологія» з підстав, передбачених підпунктом «ж» пункту 7.2. Контракту - у випадку систематичного невиконання (протягом двох звітних кварталів) показників фінансового плану, згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України. Таким чином, звільнення позивача відбулось у суворій відповідності до вимог закону, при цьому в оскаржуваних наказах про звільнення міститься посилання на пункт 8 ст. 36 Кодексу законів про працю як це передбачено п. 7.8 Контракту №1 з керівником Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» від 09.03.2016 року.

З огляду на те, що звільнення позивача відбулось на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, таке звільнення не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, що є безумовною підставою для звільнення Позивача і Відповідач 1 не зобов?язаний був фіксувати факт невиконання фінансового плану поквартально та застосовувати до позивача заходи дисциплінарної відповідальності.

Крім того, зазначає що наявність чи відсутність вини позивача щодо невиконання показників фінансового плану в даному випадку теж не має значення.

Просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ПрАТ «НАК «Надра України» - адвоката Лівак А.П., представника Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» - адвоката Малишака А.С. на підтримання апеляційних скарг, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Батькова В.В. на заперечення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу починаючи із дати звільнення і судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду належні і допустимі докази, які свідчать про незаконність його звільнення із займаної посади, проте відповідачі, зокрема, не довела вчинення ОСОБА_1 , як директора ДІ «Західукргеологія», таких порушень, які б давали підстави для його звільнення з роботи шляхом дострокового розірвання контракту за порушення позивачем обов`язків, передбачених підпунктом ж пункту 7.2 укладеного між сторонами контракту та пункт 8 частина 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» та ОСОБА_1 09 березня 2016 року укладено контракт №1 з керівником дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія", відповідно до п.1.1. якого керівник приймається на роботу директором дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія".

Відповідно до п.1.2. цей контракт як особлива форма трудового договору спрямований на забезпечення умов для проявлення ініціативності та самостійності директора, враховуючи його індивідуальні здібності й професійні навички, підвищення взаємної відповідальності сторін.

П.1.4 визначено, що керівник підзвітний правлінню та голові правління компанії у межах, встановлених чинним законодавством, статутом підприємства та контрактом.

Згідно п.2.2. цей контракт відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України є трудовим договором, на підставі якого виникають трудові відносини між підприємством та керівником. Контракт обумовлює умови для організації праці та матеріального забезпечення керівника, умови його розірвання та інші положення, які встановлюються цим контрактом за згодою сторін. На правовідносини за контрактом поширюються норми законодавства про працю України та інші нормативні акти, що регулюють трудові правовідносини.

Згідно наказу голови правління НАК "Надра України" №8-к від 31 січня 2019 року, ОСОБА_1 продовжено термін роботи на посаді директора ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" з 08.03.2019р. по 07.03.2024р. включно, на умовах передбачених контрактом.

Відповідно до протоколу №5 засідання правління ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» від 22.01.2020р. вирішено звільнити директора ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" ОСОБА_1 22.01.2020р. з посади відповідно до підстави, передбаченої контрактом №1 від 09.03.2016р. зі змінами (п.8 ч.1 ст.36 КЗпПУ) та розірвати контракт №1 від 09.03.2016р. зі змінами, про що головою правління ПАТ "НАК "Надра України" винесено наказ №9-к від 22 січня 2020 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП "Західукргеологія".

23 січня 2020 року т.в.о. директора ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" Р. Грибенко винесено наказ №6-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП "Західукргеологія" на виконання наказу №9-к від 22 січня 2020 року, відповідно до підстави, передбаченої контрактом №1 від 09.03.2016р. та додаткової угоди №1 від 31.01.2019р. (п.8 ч.1 ст.36 КЗпПУ).

Згідно із статтею 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина третя статті 21 КЗпП України).

Контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на забезпечення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності та професійні навички, підвищення взаємної відповідальності сторін, правову і соціальну захищеність працівника (пункт 4 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 24 КЗпП України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Крім того, відповідно до статті 24 КЗпП України контракт укладається в письмовій формі, він є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті.

За змістом наведених норм закону, працівник (у нашому разі - керівник державного підприємства) призначається на посаду на підставі наказу, а у контракті лише визначаються особливі умови роботи: строк трудових правовідносин, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці особи, яка призначена на посаду на умовах контракту, відповідальність.

Підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом (пункт 8 частини першої статті 36 КЗпП України).

У контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання. У разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП України з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом (пункти 17 і 21 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) дійшла висновку про те, що звільнення працівника на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України з формулюванням причини - невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

У постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14 Верховний Суд України вказав, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та статті 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Для звільнення працівника на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України необхідно встановити порушення конкретних умов контракту на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, розділом 7 контракту №1 від 09 березня 2016 року передбачено положення, які регулюють питання внесення змін до контракту та умови його розірвання.

Відповідно до п.п."г" п.7.1 контракту, цей контракт припиняється рішенням правління компанії за поданням голови правління компанії до закінчення строку (відповідно до п.8.1. строк дії контракту з 10.03.2016р. по 07.03.2019р.) дії контракту у випадках, передбачених п.7.2 цього контракту.

Пунктом 7.2. визначено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за рішенням правління компанії за поданням голови правління компанії до закінчення строку дії цього контракту, зокрема, у випадку систематичного не виконання (протягом двох звітних кварталів) показників фінансового плану.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Верховний Суд у подібних справах наголошує, що законність звільнення у цій категорії справ повинен довести роботодавець (наприклад, постанова Верховного Суду від 17 лютого 2022 року, справа №608/1224/20).

Отже, роботодавець визначив підставою для розірвання контракту з працівником: систематичне не виконання (протягом двох звітних кварталів) показників фінансового плану.

Обгрунтовуючи законність звільнення позивача, відповідачі покликаються на протокол №4 та протокол № 5 від 22.01.2020р. засідання правління ПАТ "НАК "Надра України", відповідно до яких виявлено, що протягом І, ІІ, ІІІ кварталів 2019 року мало місце невиконання підприємством показників фінансового плану. За результатами фінансово - господарської діяльності за 9 місяців 2019 року ДП "Західукргеологія" отримало збиток у сумі 3,46 млн. грн. при запланованій беззбитковій діяльності.

В матеріалах цивільної справи відсутнє окреме подання голови правління компанії про звільнення позивача ОСОБА_1 у зв"язку з систематичним не виконанням (протягом двох звітних кварталів) показників фінансового плану, а також відсутні належні та допустимі докази на підтвердження систематичного невиконання ОСОБА_1 обов`язків, передбачених контрактом, та застосування до нього дисциплінарних стягнень за такі порушення, і такі представниками відповідачів суду не надано.

Суд першої інстанції вірно встановив, що за відсутності доказів систематичного невиконання показників фінансового плану, доводи відповідачів (апелянтів) є безпідставними.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків, і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Матеріали справи не містять інформації про те, у чому саме конкретно полягало систематичне невиконання позивачем своїх обов`язків і які заходи дисциплінарного стягнення до нього застосовувалися, та чи застосовувались взагалі протягом виконання позивачем своїх обов`язків.

Крім того, відповідно до п.7.6. Контракту у разі невиконання або неналежного виконання Сторонами зобов`язань, передбачених у даному Контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної Сторони за два тижні.

У цьому випадку, а також у разі розірвання контракту з ініціативи Керівника чи Компанії за цей період (два тижні) Керівник повинен передати керівництво справами Підприємства першому заступнику, про що скласти відповідний акт приймання-передачі справ, майна та документів Підприємства та подати його на розгляд Компанії.

У матеріалах справи відсутнє попередження від ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» до ОСОБА_1 про його звільнення.

При перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушень норм закону, оскільки відповідач не довів наявність порушень конкретних умов контракту на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

З урахуванням того, що тягар доведення законності звільнення покладено саме на роботодавця, тому колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення позову.

Апеляційним судом перевірено порядок нарахування судом першої інстанції середнього заробітку за час вимушеного прогулу, порушень в розрахунках не встановлено.

Доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції із таких мотивів.

Так, доводи апеляційних скарг про те, що оскаржуваний наказ прийнятий у межах повноважень, норм чинного законодавства та на підставі виявлених порушень норм Контракту, чинного законодавства, допущених зі сторони позивача як директора ДП «Західукргеологія», не заслуговує на увагу, оскільки спростовується матеріалами справи та встановленими обставинами.

Отже, колегія суддів не знаходить підстав для скасування законних та справедливих рішень, а тому в апеляційних скаргах належить відмовити.

З огляду на викладене, суд першої інстанції надав правильну оцінку правовідносинами, що виникли в даному випадку, аргументам позивача та апелянта надана вичерпна оцінки, проте підстав для скасування рішень не встановлено.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати залишаються за особою, яка їх понесла.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.1, 375, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги представника ПрАТ «НАК «Надра України» - адвоката Лівак А.П., представника Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України «Західукргеологія» - адвоката Малишака Андрія Степановича - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 10 листопада 2022 року та додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.04.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.