Справа № 695/2198/22
Провадження № 2/674/148/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

27 червня 2023 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Везем Шиппінг» про захист прав споживачів, в якому зазначає, що в грудні 2021 року вирішив придбати легковий автомобіль та через мережу Інтернет, знайшов оголошення про продаж ТОВ «Везем Шиппінг» автомобіля. З метою придбання транспортного засобу, зателефонував до відповідача, який запропонував йому укласти попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу. Укладення вказаного договору обґрунтував необхідністю транспортування автомобіля з іншого міста, де він знаходиться на складі та зазначив, що після внесення ним оплати будуть надані відповідні послуги з підбору авто на аукціоні в США, по доставці в Україну та розмитненню. Попередній договір відповідач направив йому поштою за адресою місця проживання, який ним було підписано та відправлено на адресу відповідача разом з рахунком на оплату послуг. Зазначає, що 30.12.2021 між ним та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з умовами якого сторони зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) на належний відповідачу транспортний засіб строком до 30.04.2022.

Відповідно до п.2.1 договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною в розмірі 209635,33 грн., у тому числі ПДВ 34939,22 грн. та оплачується ним в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача в національній валюті України гривні, які 30.12.2021 сплачені позивачем. У визначений договором строк до 30.04.2022 основний договір не укладений, тобто відповідач прострочив виконання такого зобов`язання на 108 днів. Крім того, транспортний засіб не належить відповідачу, що робить неможливим виконання в подальшому умов договору з боку відповідача. Враховуючи, що відповідач не мав на меті здійснювати продаж належного йому транспортного засобу, його метою було надання послуг, які зазначені в розрахунку вартості як дилерські послуги, чим ввів в оману позивача. Сплачена ним сума коштів 209635,33 грн. є авансом, тому вона підлягає поверненню в повному обсязі, сума інфляційних втрат складає 13 888,10 грн. Сума пені розрахована з урахуванням 108 днів прострочки складає 679 218,47 грн. Також, просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28.12.2022 дану справу передано за підсудністю до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області.

На виконання ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26.01.2023 про залишення позовної заяви без руху представником позивача адвокатом Гончаровим В.М. подано позовну заяву в новій редакції з вимогами про стягнення з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 сум: сплаченого авансу в розмірі 209635,33 грн., інфляційних витрат в розмірі 13 888,10 грн., пені в розмірі 679 218,47 грн., а всього 902741,90 грн., а також стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою від 10.02.2023 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у даній справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. 03.05.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Гончарова В.М. про розгляд справи у їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відзиву не подавав, будь-яких заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не направляв.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2021 ТОВ «Везем Шиппінг» (Сторона -1) ОСОБА_1 (Сторона - 2) було укладено попередній договір купівлі продажу транспортного засобу ПКП-11609, за умовами якого сторони зобов`язалися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні-1 транспортний засіб марки Volkswagen, модель Passat, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 строком до 30.04.2022 (п.п.1.1, 1.2. Договору).

Відповідно до п.2.1. попереднього договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 209635,33 грн, у тому числі ПДВ 34939,22 грн., та сплачується Стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок Сторони-1 в національній валюті України гривні.

Згідно п.2.3. попереднього договору, Сторона-2 сплачує в день підписання цього Договору Стороні-1 на розрахунковий рахунок Сторони-1 в розмірі 209635,33 грн, у тому числі ПДВ 34939,22 грн.

Пунктом 4.1 попереднього договору визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме: 30 грудня 2021 року та діє до 30 квітня 2022 року або до укладення Основного договору.

30.12.2021 на виконання попереднього договору позивачем сплачено на користь відповідача грошові кошти в сумі 209635,33 грн, у тому числі ПДВ 34939,22 грн. на підставі рахунку на оплату послуг №11609-ВШО436 від 30.12.2021, що підтверджується квитанцією за №21Т003КQK від 30.12.2021 року.

При вирішенні спору суд виходить із наступного.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України).

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Виходячи із змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману у разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам роз`яснено, що особами, котрі беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є, насамперед, сторони даного правочину. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Позивачем та його представниками не доведено, що відповідачем умисно вчинено дії із введення позивача в оману з метою заволодіння відповідачем коштами позивача.

Згідно ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановлений попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч.3 ст.635 ЦК України).

Таким чином, попередній договір лише зобов`язує сторін укласти основний договір в майбутньому, на основі якого в учасників цивільних відносин виникають цивільні права та обов`язки. Оскільки основний договір між сторонами у визначений строк не було укладено, то зобов`язання за попереднім договором є припиненими в силу ст.635 ЦК України.

За змістом п.п.1.3, 1.5, 3.1 попереднього договору відповідач гарантував, що транспортний засіб буде йому належати на момент укладення основного договору, відповідач здійснив викуп транспортного засобу з онлайн-аукціону після погодження з позивачем, а після укладення основного договору транспортний засіб підлягає державній реєстрації на власника в одному із сервісних центрів МВС України.

Тому відсутні підстави вважати, що транспортний засіб на момент укладення попереднього договору перебуває у володінні відповідача. За умовами попереднього договору такий транспортний засіб викуплено з онлайн-аукціону після погодження з позивачем, внаслідок чого відсутні підстави для висновку, що з боку відповідача мав місце обман.

Позивачем не надано доказів, що невиконання відповідачем умов договору було наслідком нечесної підприємницької діяльності, а також відсутні докази того, що укладений попередній договір містить несправедливі для позивача умови, а тому, враховуючи припинення між сторонами зобов`язання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання попереднього договору недійсним.

При цьому враховується й правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2020 в справі № 177/1942/16-ц про те, що наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача сплаченого авансу в сумі 209635,33 грн.

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11609 від 30 грудня 2021 року сторони зобов`язались до 30 квітня 2022 року укласти договір купівлі-продажу на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб Volkswagen, модель Passat, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . У встановлений строк основний договір купівлі-продажу транспортного засобу сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору.

Таким чином, сплачені ОСОБА_1 кошти на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» в розмірі 209635,33 грн. (аванс) згідно квитанції №21Т003КQK від 30.12.2021 року, є авансом в розумінні ст.570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду України від 18.02.2009 у справі №6-23108св08, у постановах Верховного Суду України від 25.09.2012 у справі №6-82цс13, від 13.02.2013 у справі №6-176цс12 та у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 №461/5297/16-ц, від 17.06.2021 у справі №711/5065/15-ц.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положення ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою ст.625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ТОВ «Везем Шиппінг» до 30.04.2022 не виконало зобов`язання за попереднім договором від 30.12.2021, то у нього виник обов`язок з повернення авансового платежу, який був сплачений позивачем.

Однак доказів того, що ТОВ «Везем Шиппінг» повернуло кошти, які були сплачені позивачем за умовами попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу матеріали справи не містять, тому відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати за період з травня 2022 року по серпень 2022 року у заявленому позивачем розмірі 13888,10 грн.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги), за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Водночас, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 679218,47 грн., яка передбачена ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вказаним положенням закону сплата пені пов`язується з невиконанням робіт або наданням послуг, що не було предметом попереднього договору.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.89 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підтвердження понесених витрат правничої допомоги позивачем надано Договір про надання правової допомоги №33 від 03.08.2022, копії ордеру адвоката, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та меморіального ордеру №354363169 від 03.08.2022 на суму 5000 грн.

Враховуючи, що судом частково задоволено позовні вимоги у розмірі 223 523,43 грн., тому у відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню 1238,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 24,76 % (223523,43 х 100 : 902741,90), судовий збір слід стягнути в розмірі 2235,19 грн. (9027,42 х 24,76 % : 100), оскільки позивач на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 282-284, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого авансу в розмірі 209 635,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 13888,10 грн., а всього 223 523 (двісті двадцять три тисячі п`ятсот двадцять три) гривні 43 (сорок три) копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь держави судовий збір у розмірі 2235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку до апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (місцезнаходження м. Київ, вул. Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1, ).

Суддя О. М. Сосна