24.05.2023 227/538/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гос Володимир Васильович, до ОСОБА_2 , треті особи: Добропільська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Служба у справах дітей Добропільської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гос Володимир Васильович, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Добропільська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Служба у справах дітей Добропільської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та припинення стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що позивач, ОСОБА_1 , з 17 вересня 2005 року проживав однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 . В період спільного проживання у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25 грудня 2012 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти. Проте з лютого 2019 року ОСОБА_5 проживає разом з батьком, позивачем по справі, перебуває на повному його утриманні, тому він бажає відповідно до закону вирішити питання про місце проживання сина.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним, припинити стягнення аліментів з нього на утримання сина на користь відповідача, відкликати виконавчий лист.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2023 року до участі у справі залучено третю особу - Службу у справах дітей Добропільської міської ради, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гос В.В. у судове засідання не з`явились. В матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутність.

Представник третьої особи, Добропільської міської військової адміністрація Покровського району Донецької області, у судове не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Добропільської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с.30).

Позивач у позові зазначає, що неповнолітній ОСОБА_3 постійно проживає разом з ним та знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні, тому просив суд визначити місце проживання дитини разом з ним та припинити стягувати з нього аліменти на утримання сина на користь відповідачки.

Так, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини усіх видів доходів відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з відповідними змінами розміру аліментів в залежності від зміни прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття (а.с.33).

З довідки, наданої директором приватного підприємства «Добропільська ремонтно-експлуатаційна служба «Південний» вбачається, що ОСОБА_1 з 2019 року мешкає разом з сином, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджено підписами сусідів (а.с.25).

Квартира за вищевказаною адресою на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією договору купівлі-продажу квартири від 25 лютого 2013 року (а.с.31), копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 32) та довідкою № 15-01-08/1632 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.26).

Відповідно до побутової характеристики, ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, дотримується та поважає сусідів, конфліктних ситуацій з останніми не виникало, веде здоровий спосіб життя, спиртними напоями не зловживає (а.с.27).

При вирішенні спірних правовідносин суд керується положеннями Конституції України, Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Отже, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини, насамперед, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини . Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 припинив проживати з матір`ю, проживає разом з батьком, знаходиться на його утриманні, мати ОСОБА_2 позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти проживання сина з батьком.

Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків або звільнення від них.

На час розгляду справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 припинив проживати з матір`ю, проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Протилежної позиції ОСОБА_2 суду не заявляла, позов визнала. Таким чином змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, тому суд вважає, що існують всі наявні підстави для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 за рішенням суду від 15 лютого 2013 року.

Також позивач просить вирішити питання про відкликання виконавчого листа виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення по справі № 227/271/13-ц від 15 лютого 2013 року, проте суд вважає, що зазначена вимога не підлягає до задоволенню, так як на час розгляду справи відсутні дані чи має заборгованість позивач по сплаті аліментів.

З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком та припинити стягнення аліментів на підставі рішення Добропільського міськрайонного суд Донецької області від 15 лютого 2013 року.

Керуючись ст. ст. 157, 160 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 206, 258, 263-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на утримання сина ОСОБА_3 , які стягуються на підставі рішення Добропільського міськрайонного суд Донецької області від 15 лютого 2013 року.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 травня 2023 року.

Суддя В.М. Любчик

24.05.2023