Справа № 473/2171/23
УХВАЛА

іменем України

"24" травня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши заяву представниці позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання сторін з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого сторонами за цей період майна (нежитлового приміщення кафе, розташованого по АДРЕСА_1 , земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,12 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, частки в статутному капіталі ПП « ОСОБА_4 ») їх спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на частку спірного майна.

24 травня 2023 року від представниці позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Заява обґрунтована тим, що невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду (у разі задоволення позовних вимог), оскільки спірне майно офіційно належить відповідачу та було набуте останнім до реєстрації шлюбу з позивачкою, що свідчить про можливість здійснення його відчуження без згоди позивачки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом розгляду якого є зареєстровані за ОСОБА_3 нежитлове приміщення кафе, розташоване по АДРЕСА_1 , земельна ділянка за цією ж адресою загальною площею 0,12 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, частка в статутному капіталі ПП « ОСОБА_4 ».

Спірне майно офіційно належить відповідачу та було набуте останнім до реєстрації шлюбу з позивачкою, що свідчить про можливість здійснення його відчуження відповідачем без згоди позивачки.

Тому, враховуючи наявність між сторонами спору та характер вказаного спору, представницею позивачки доведено, що невжиття заходу забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду (в разі задоволення позовних вимог).

У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою.

На думку суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно є відповідним позовним вимогам, адекватним, достатнім та ефективним для досягнення мети забезпечення позовних вимог способом, не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача.

Тому, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представниці позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

- нежитлове приміщення кафе, загальною площею 296,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на праві власності за ОСОБА_3 ; підстава державної реєстрації речового права рішення Вознесенської районної державної адміністрації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 жовтня 2019 року №49154340; технічний паспорт від 30 липня 2020 року б/н, виданий ТОВ «МОІЦ»;

- земельну ділянку, площею 0,12 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); кадастровий №:04:026:0200, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_3 ; підстава державної реєстрації речового права державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №132277 від 20 січня 2009 року, видавник Дорошівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області;

- частку у статутному капіталі Приватного підприємства «Алієв» у розмірі 100 %, місцезнаходження підприємства: Миколаївська обл., м. Вознесенськ, вул. Слободянюка, 7, кв. 81; ; засновник та керівник ОСОБА_3 ; розмір статутного капіталу 1 000 грн.; дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23 квітня 2013 року, №0000984.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: О.В. Вуїв