Справа № 307/1528/22
Провадження №2/307/339/22
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

17 травня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Ключкей Б.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Марича І.Ю.,

та представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Кухти О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Кухти О.В. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 6 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 2 047 843 грн.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Кухта О.В. подала клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 вересня 2022 року.

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що між сторонами виникли правовідносини, внаслідок вчинення правочину, який за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи як договору позики так і інвестиційного договору про спільну діяльність з метою отримання прибутку, і саме тому сторони визначили порядок розрахунків за розпискою після добудови та продажу квартир, тобто під відкладальною обставиною, що не суперечить закону, і у відповідності до вимог ст.ст. 6,627 ЦК України відповідало їх волевиявленню.

Розірвання договірних відносин щодо даного правочину позивач у встановленому порядку не ініціював, і такі судом не розірвано та не припинено.

Виходячи із зазначеного та умов договору, на який посилається заявник, обов`язку щодо повернення коштів ще не виникло.

Також позивачем не вказано та не надано жодного належного і допустимого доказу щодо порушення відповідачем умов зазначеного договору, оскільки такі взагалі за угодою були відсутні, зокрема, як щодо кількості, порядку, строків: закупівлі будівельних матеріалів, так і строків проведення будівельно-монтажних робіт та їх завершення (добудови).

При цьому слід зауважити, що виконувати будівельно-монтажні роботи в зимовий період було недоцільно, а надалі в країні було оголошено військовий стан, що значно утруднило і призупинило здійснення будь-яких подальших будівельних робіт ( як щодо закупівлі будівельних матеріалів, їх доставки, залучення відповідної будівельної техніки, найму будівельників та відповідальних осіб) Між тим, відповідач не мав так і не має жодного наміру відмовитися від добудови будинків та їх реалізації з метою отримання прибутку. Станом на даний час вже проведене необхідне рецензування та виготовлення технічної та іншої необхідної документації стосовно об`єктів будівництва, активно проводяться підготовчі та організаційні дії з відновлення та здійснення будівельно-монтажних робіт.

Поряд з цим, щодо надання позивачу розписки та отримання згідно неї коштів, відповідач наголошує, що на момент надання розписки 06.10.2021 позивач зазначені у розписці кошти не надавав, не передавав їх і в подальшому. Більше того, не міг їх надати, оскільки достовірно знав, що відповідачем, на той час, ще не було в установленому порядку набуто та зареєстровано право власності на новобудову, тому він не міг щодо цього майна вчиняти жодних розпорядчих дій (добудовувати, відчужувати).

Беззаперечним підтвердженням цього є рішення Тячівського районного суду у справі № 307/341/21 від 16 грудня 2021 року, на підставі якого відповідачем було набуто право власності на недобудову тільки в кінці січня 2022 року і позивач у вказаній справі виступав представником третьої особи, тому достовірно знав про ці обставини і не міг інвестувати і передавати кошти особі, яка ще не була власником об`єкту недобудови. Вказані обставини свідчать про нікчемність наданої розписки на день іі надання. Проте, вказану розписку відповідачем було надано довірливо та безвідповідально, з огляду на переконливі доводи позивача щодо його реального бажання пізніше інвестувати кошти в завершення цього проекту,з метою отримання саме прибутку на взаємовигідних умовах, при цьому покликався на йог околишні тісні бізнес-партнерські взаємини з братом відповідачки ОСОБА_3 , який у свій час мав намір добудувати будинок і нібито наявності між ними домовленості про відчуження йому однієї з квартир на пільгових умовах.

За таких обставин, вважає, що вжиті ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області 06 вересня 2022 року заходи забезпечення позову безпідставно порушують право відповідачки у реалізації та виконанні умов, згідно розписки від 06 жовтня 2021 року, а тому такі слід скасувати.

Під час розгляду вказаного клопотання представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Кухта О.В. у підтримання клопотання посилалася на викладені у ньому обставини.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Марич І.Ю. заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Вислухавши думку представників учасників справи, дослідивши клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 2 047 843 грн.

На підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 6 вересня 2022 року накладено арешт на незакінчений будівництвом житловий 13 % готовності житловий будинок номер АДРЕСА_1 , та незакінчений будівництвом шестиквартирний житловий будинок 50 % готовності, загальною площею 1200 кв. м по АДРЕСА_2 , власником яких, згідно договорів купівлі продажу № 12 від 15 червня 1998 року та від 13 червня 2001 року є ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Згідно положень ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

На момент вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи не розпочато, жодні докази у справі не досліджено, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову. Тривалість розгляду справи в суді, процесуальна поведінка учасників справи не є підставою для скасування тих заходів, які вжито з метою виконання рішення суду по суті позовних вимог.

У даній справі заходи забезпечення позову вжиті судом у зв`язку з тим, що суд вважав вказаний позивачем у клопотанні захід забезпечення позову розумним, а також таким, що забезпечить інтереси сторін.

Враховуючи, наведене, а також враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що скасування заходів забезпечення позову є передчасним та істотно може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, порушити право на ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 158 ЦПК України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Кухти О.В. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 6 вересня 2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення (складання).

Текст повної ухвали буде складено 22 травня 2023 року.

Суддя Л.Р.Сас