Справа № 523/8191/22
Провадження №2/523/3607/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

представника позивача адвоката Броднікової Т.Г.

представника відповідача адвоката Козирєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить:

встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний порядок зустрічей:

-один раз на тиждень з ночівлею на два дні (п`ятниця та субота);

-один раз на тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 17.00 до 21.00;

-святкові дні Нового року Різдва почергово з матір`ю дитини (один рік Новий рік з батьком, а Різдво з матір`ю, а наступний рік навпаки Новий рік з матір`ю, а Різдво з батьком);

-день народження дитини спільно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними був розірваний, дитина проживає разом з матір`ю.

На теперішній час між ним та відповідачкою склались напружені відносини, почалися непорозуміння з приводу участі батька у виховані доньки, зустрічам батька з донькою створюються штучні перешкоди відповідачкою, що призвело до неможливості нормального спілкування батька з донькою.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді 12.08.2022р. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Козирєвої Н.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона частково визнає позовні вимоги та просить визначити участь позивача у побаченнях та спілкуванні з малолітньою дочкою два рази на місяць, в першу та третю неділю , вихідні дні місяця, з 09.00 до 19.00 години. У святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

Свої заперечення відповідач мотивує тим, що доводи ОСОБА_1 про те, що нею штучно створюються обставини, через які він нібито не може нормально зустрічатися з донькою не відповідають дійсності та такі вимоги не доведені. На думку відповідачки, батько дитини ухиляється від батьківських обов`язків, не цікавиться станом здоров`я дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про її психічний та нервовий стан, а навпаки після зустрічей з донькою, дитині потрібна була медична допомога. Відповідач заперечує проти побачень дитини з батьком з ночівлею, оскільки дитина занадто мала, дитина має вади здоров`я, через хронічну алергію, неврологічні захворювання, та через хронічні вади в травленні, дитині необхідне особливе харчування та необхідно спати в своєму ліжку до якого вона звикла.

Ухвалою суду від 05.12.2022р. було закрито підготовче провадження у справі з призначення розгляду справи за участю сторін.

22.05.2023р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування від 18.05.2023р. № 01-05-3/230вх.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Крім того, представник зазначила, що ОСОБА_1 з літа 2022р. виїхав за межі території України та на теперішній час перебуває за кордоном, так як є моряком, втім через три місяці збирається повернутися до України. Також представник повідомила, що ОСОБА_1 не має власного житла, а проживає в квартирі своєї бабусі, яка є її власницею.

Представник відповідача у судовому засідання посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву просила задвольнити позовні вимоги частково.

Орган опіки та піклування не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини прийшов до наступного висновку.

З 30.05.2014р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2021р. (справа №523/9572/21).

Під час шлюбу у подружжя народилась дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо один від одного. Малолітня дочка на теперішній час проживає з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Втім, як було повідомлено представником позивача у судовому засіданні, позивач з літа 2022р. перебуває за межами території України.

Висновком органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, було рекомендовано встановити спосіб участі батька, ОСОБА_1 у вихованні малолітньої, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення спілкування:

- за допомогою інтернет-зв`язку в будь який зручний для дитини час;

- в святкові дні та в день народження дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

- один раз на тиждень в п`ятницю з 14.00 год. до 18.00 год.

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про охорону дитинства» (Закон № 2402-III), Цивільним Кодексом (ЦК) України, Сімейним Кодексом (СК) України, зокрема статтями 141, 151 СК за якими, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Встановлені у судовому засіданні обставини справи, зокрема пояснення сторін, вказують на те, що ОСОБА_2 надає можливість бачитись ОСОБА_1 з дитиною, які останнім часом відбуваються за допомогою телефонного зв`язку.

Також за обставинами справи та поведінка сторін вказують на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у напружених відносинах, що само по собі впливає на співвідношення між батьками та дітьми, які спільно не проживають.

Суд наголошує, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Зважаючи на наведене, органом опіки та піклування виконано вимоги частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України щодо участі у вирішенні спору про участь батька у вихованні малолітньої ОСОБА_3 .

При цьому органом опіки та піклування було встановлено з пояснень ОСОБА_1 , що він на даний час перебуває за межами України. Зустрічі з дитиною планує проводити в квартирі, яка належить його бабусі ОСОБА_4 та в якій він постійно проживає. Також з форми 112/о «Історія розвитку дитини» було встановлено, що протягом останнього року дитина перебуває під постійним динамічним спостереженням. Дитина регулярно проходить інструментальні та лабораторні обстеження, а також перебуває на постійній медикаментозній корекції.

Органом опіки та піклування було проведено обстеження житлових умов проживання малолітньої ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , де було встановлено, що дитина проживає з матір`ю ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_5 . В будинку зроблено ремонт, у дитини власна мебльована кімната, іграшки, одяг по сезону. Матір`ю створені належні умови для проживання та всебічного розвитку дитини.

Разом з тим, з боку позивача та його представника, а також з боку органу опіки та піклування суду не надано документів, які б підтверджували створення належних умов для проживання (перебування) малолітньої дитини за місце проживання батька, зокрема в кв. АДРЕСА_3 . Крім того, не з`ясовано та не підтверджено згода власника вказаної квартири ОСОБА_6 на проживання чи перебування малолітньої ОСОБА_3 у її квартирі під час її зустрічі з батьком.

Визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Вирішуючи наявний у сторін спір, суд приймає до уваги, що малолітня ОСОБА_3 постійно проживання разом з матір`ю, а як наслідок має психоемоційне зближення з нею.

Також суд враховує ту обставину, що позивач виїхав за межі території України та документального підтвердження щодо його повернення у суду немає. Відтак, спосіб спілкування за допомогою інтернет зв`язку у даному випадку є доцільним та таким, що буде відповідати виниклим обставинам на сьогодні.

Судом також враховується стан здоров`я малолітньої ОСОБА_3 , яка перебуває під постійним динамічним спостереженням, регулярно проходить інструментальні та лабораторні обстеження, перебуває на постійній медикаментозній корекції, що є наслідком дотримання режиму дня, харчування тощо.

Таким чином суд вважає за необхідне визначити графік побачень батька ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у спосіб, який був запропонований органом опіки та піклування у наданому суду висновку, а саме:

- за допомогою інтернет-зв`язку в будь який зручний для дитини час;

- в святкові дні та в день народження дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

- один раз на тиждень в п`ятницю з 14.00 год. до 18.00 год.

Надання можливості спільних побачень батька з дочкою відповідатиме не лише принципу рівності батьків у спілкуванні з дитиною, а й інтересам дитини, а спілкування з ним сприятиме встановленню між дитиною та позивачем стійкого психоемоційного зв`язку, отриманню нових навичок та досвіду.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані у справі докази, як кожен окремо та і у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В силу частини третьої статті 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. В зв`язку з чим, суд відхиляє заперечення представника відповідачки в частині неможливості задоволення позову внаслідок перебування ОСОБА_1 за межами території України.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст.ст.12,81,141,263 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний порядок зустрічей:

-за допомогою інтернет-зв`язку в будь який зручний для дитини час;

-в святкові дні та в день народження дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

-один раз на тиждень в п`ятницю з 14.00 год. до 18.00 год.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, , місцезнаходження: м. Одеса, проспект Добровольського, буд.106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 21 червня 2023р.

Суддя