ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9213/23
провадження № 2-о/753/429/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Котвицького В.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання Яценка Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

свідка ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник у червні 2023 року звернулась до суду з вказаною заявою, у якій просила встановити факт її постійного проживання разом з чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також факт її перебування на утриманні останнього.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах з 20.05.1978, про що свідчать відомості свідоцтва про шлюб та відповідні відмітки в паспортах заявника та її чоловіка.

З 1992 року до літа 2014 року подружжя проживало у місті Донецьк за адресою: АДРЕСА_2 , де були зареєстровані і зареєстровані дотепер. У 2014 році після початку збройної агресії рф подружжя покинули свою домівку і деякий час тимчасово проживали по родичам та знайомим на підконтрольній території України.

У 2016 році заявник разом з чоловіком переїхала до міста Києва, де стали на облік як внутрішньо-переміщені особи за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2017 році, заявник постійно їздила до міста Харків, де проживав її син ОСОБА_5 із родиною, оскільки допомагала йому із донькою (онукою). Через те, що заявник майже усі робочі дні тижня перебувала у Харкові вона зареєструвалась як ВПО за адресою сина: АДРЕСА_3 , адже саме в робочі дні здійснюються перевірка фактичного місця проживання тимчасово переміщених осіб пенсійного віку, які отримують соціальну допомогу та пенсію за віком.

Чоловік заявника - ОСОБА_4 постійно проживав у м. Києві, адже мав там постійне місце роботи. Шлюбні відносини між ними продовжувались та вони постійно бачились і спілкувались.

Восени 2021 року у чоловіка заявника стався рецидив онкологічного захворювання і, оскільки він потребував окремого догляду, заявник прагнучі бути поряд із ним, переїхала до Києва, де вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 не оформлювала зміну місця перебування ВПО через те що, була зайнята доглядом за чоловіком та супроводом його по медичним закладам, а потім почалось повномасштабне вторгнення рф і поїздки до міста Харкова за для переоформлення пенсійної справи стали небезпечними. Зміну місця перебування ВПО заявник зробила тільки у 2023 році, після смерті чоловіка.

Заявник перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4 , оскільки вони проживали однією родиною та її розмір доходу був суттєво нижчим за дохід її чоловіка. За домовленістю заявника та її чоловіка, ще на початку шлюбного життя, заявник відмовилась від отримання вищої освіти та була зайнята на роботах, що які не передбачали повний робочій день та відповідно, були не надто оплачуваними, оскільки її пріоритетом було виховання дітей та забезпечення належного побуту чоловіка. В свою чергу, чоловік, фінансово забезпечував родину, увесь час спільного проживання, обіймаючи керівні посади на підприємствах.

Заявник двічі зверталась до управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення зазначених виплат, проте їй було відмовлено. Зі змісту зазначених документів та пояснень представників ПФУ підставами для відмови стала неможливість встановити факт спільного проживання заявника з її померлим чоловіком, оскільки надані нею документи не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії по втраті годувальника.

У зв`язку із викладеним, заявник була змушена звернутись до суду із вказаною заявою.

Ухвалою суду від 08.06.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги з викладених у заяві підстав.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 (дочка заявника) пояснила, що зареєстрована разом із заявником, раніше проживали всі разом однією сім`єю. Мати з батьком всі 45 років прожили мирно, не сварились. Батько мав більший дохід, тому він був утримувачем сім`ї.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що з 20.05.1978 заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 20.05.2023.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.01.2023.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №2600-0205-8/32681 від 24.02.2023 заявнику було відмовлено, у зв`язку з тим, що подані документи не підтверджують факт реєстрації заявника за однією адресою з померлим та не підтверджують факт перебування заявника на утриманні померлого чоловіка.

Дохід ОСОБА_1 складається з пенсії за віком у розмірі близько 3500 грн. на місяць та компенсації ВПО, в той час як розмір доходу померлого чоловіка ОСОБА_4 складав майже 9000 гривень на місяць заробітної плати та орієнтовно 12 000 гривень на місяць пенсії. Викладені обставини підтверджуються: довідками про розмір пенсії ОСОБА_1 , довідкою про розмір заробітної плати ОСОБА_4 , відомостями трудових книжок, документами про освіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що заявник проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та отримувала пенсію, розмір якої значно менший за дохід, який отримував її чоловік.

Отже, факт спільного проживання та перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.01.2021 № 592/17552/18, від 22.10.2020 у справі №210/343/19, від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факти про встановлення яких просить заявниця, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту спільного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) разом з чоловіком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 21.01.2023, тобто по день смерті ОСОБА_4 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на утриманні чоловіка ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Котвицький