Провадження № 2/229/966/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі головуючого судді: Феняка О. Р., секретаря Бровченко Д. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору на вимогу відчужувача,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання спадкового договору, посилаючись на наступне.

На підставі приватної власності позивачу належить однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2009 р.

07.09.2021 року позивачка уклала з ОСОБА_2 , спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Букрей Г.П. Згідно цього спадкового договору відповідач зобов`язується виконувати передбачені в договорі розпорядження позивача-відчужувача і в разі її смерті набуває право власності на належне позивачу майно, а саме: однокімнатну квартиру , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пункту сім зазначеного договору на відповідача було покладено наступні обов?язки: забезпечення щоденним калорійним харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг; забезпечення належними лікувальними засобами, в разі смерті відчужувача (позивача) поховати на цвинтарі м.Бахмут Донецької області.

На належну квартиру нотаріусом було накладено заборону відчуження до припинення Спадкового договору.

Після укладання договору відповідач не виконує покладені на нього обов`язки. За минулі 2 місяці після укладання договору не надав позивачці жодного разу допомоги ні в харчуванні, ні в іншому. Жодного разу не прийшов до позивачки. На дзвінки від відповідачки та прохання надати допомогу, яка передбачена спадковим договором, також відповідач повідомив позивачці, що ні вона, ні її квартира його не цікавить. Розірвати договір через нотаріуса відповідач уникає. Тому позивачка вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 30 листопада 2021 суддею Конопленко О.С. було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22 грудня 2021 року, до суду надійшла заява від відповідача, про розгляд справи у його відсутність, а також вказав на те, що проти задоволення позову не заперечує, однак у зв`язку з декретною відпусткою судді Конопленко О.С., справу було передано до канцелярії суду для авторозподілу.

22 лютого 2022 року справу було прийнято до провадження суддею Феняком О. Р., та призначено підготовче судове засідання на 13 березня 2023 року.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 21.10.2022 № 61 змінив територіальну підсудність судових справ на Дружківський міський суд Донецької області.

28.02.2023 року було прийнято справу до Дружківського міського суду та призначено підготовче судове засідання на 08 березня 2023 року.

Ухвалою суду від 08.03.2023 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 27 квітня 2023 року, однак судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою відповідача та було перенесено на 19 травня 2023 року.

19 травня 2023 року судове засідання було перенесено на 28 червня 2023 року, у зв`язку з перебуванням судді Феняка О. Р. на лікарняному.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду неодноразово надходили заяви про розгляд справи у її відсутність, вказувала, що на позовних вимогах наполягає та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, однак 06.01.2022 року до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що проти позовних вимог не заперечує та підтримує їх в повному обсязі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

07.09.2021 року між ОСОБА_1 (відчужувачем) та ОСОБА_2 (набувачем майна) було укладено спадковий договір, зареєстрований в реєстрі за №809.

Згідно п.1 договору набувач майна зобов`язався виконувати розпорядження відчужувача, визначені цим договором, і вразі її смерті набуває право власності на належну відчужувачу квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.7 договору за згодою сторін на набувача майна покладаються обов`язки у вигляді забезпечення щоденним калорійним харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг; забезпечення належними лікувальними засобами, в разі смерті відчужувача поховати на цвинтарі м.Бахмут Донецької області.

У зв`язку з посвідченням спадкового договору накладено заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 .

З`ясуванням матеріалів справи судом встановлено, що вищевказана квартира належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2009 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М. С., зареєстрований в реєстрі за № 4542.

На момент винесення рішення позивачка є внутрішньо переміщеною особою, місцем проживання якої є АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 15.08.2022 № 1226-. Відповідачем не надано доказів належного виконання за місцем вказаного мешкання позивачки умов, передбачених пунктом 7 спадкового договору, в частині забезпечення останньої щоденним калорійним харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг; забезпечення належними лікувальними засобами.

Частиною 1 статті 1302 ЦК України встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно з ч. 2 ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа.

Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

В силу ч. 1 ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.1302,1305 ЦК України та умовами укладеного між сторонами спадкового договору, обов`язки з вчинення певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов`язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов`язань за договором.

Враховуючи поважний вік позивачки, її статус внутрішньо переміщеної особи та твердження про невиконання відповідачем умов спадкового договору, а також заяву відповідача, в якій він просить позов задовольнити, ненадання відповідачем доказів виконання умов договору, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, спадковий договір підлягає розірванню відповідно до положень ст.1308 ЦК України.

Приписи ст.41 Конституції України закріплюють право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що спадковий договір підлягає розірванню, а також наявність накладеної заборони відчуження зазначеного в договорі майна квартири АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зняття заборони відчуження з належної ОСОБА_1 квартири.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.526,651,1302-1308 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору - задовольнити.

Розірвати спадковий договір від 07.09.2021 року, укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Букрєй Г. П. та зареєстрований в реєстрі за № 810.

Зняти заборону відчуження з належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 , накладеної приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Букрєй Г. П. та зареєстрований в реєстрі за № 810.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Р. Феняк