Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Попівняк І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю, стягнення компенсації вартості частки квартири.

Зазначав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 26.02.2000, який було розірвано 12.03.2019.

Під час шлюбу ними було набуто квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була набута відповідачкою у власність на підставі договору довічного утримання, укладеного 15.03.2001 між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Посилаючись на те, що відповідачка відмовляється визнавати той факт, що зазначена квартира є їх спільною сумісною власністю, просив визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь компенсацію вартості 1/2 частини зазначеної квартири, що складає 224 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2021 зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника.

Згідно з ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.02.2022 поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

У подальшому ОСОБА_1 подано заяву про зміну предмета позову та зменшення розміру позовних вимог, у якій остання вказала на наступне.

Зазначала, що її батько та відповідачка у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2000, який було розірвано 12.03.2019.

Під час шлюбу ними було набуто квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була набута відповідачкою у власність на підставі договору довічного утримання, укладеного 15.03.2001 між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Відповідачка відмовляється визнавати той факт, що зазначена квартира є спільною сумісною власністю її та її батька.

Хоча договір довічного утриманні і був оформлений на ОСОБА_2 її батько також ніс витрати згідно зазначеного договору з утримання ОСОБА_4 .

Оскільки договір довічного утримання був укладений під час шлюбу та був повністю виконаний у період шлюбу, кошти, які витрачалися на утримання ОСОБА_4 були спільними коштами подружжя, а тому спірна квартира є спільною власністю подружжя - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею після смерті батька, а тому має право на спадкове майно, яке належало останньому, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , просила визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

У судове засідання позивачка не з`явилася, її представник подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2000, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2019 (а.с. 8, 10)

15.03.2001 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання (а.с. 11), відповідно до п. 1 договору ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с. 16).

Відповідно до ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с. 102).

З матеріалів спадкової справи вбачається те, що ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_3 (а.с. 101).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

В силу норм чинного законодавства частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки із спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В силу норм чинного законодавства умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як вбачається з матеріалів справи право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачкою, за життя право власності на частину спірної квартири ОСОБА_3 не оформив.

Відповідачка згідно поданих нею письмових заяв до суду не заперечує той факт, що спірна квартира є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_3 .

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Відсутність обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину є підставою для оскарження дій нотаріуса у позовному провадженні.

Відповідно до норм чинного законодавства лише, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 а саме на 1/2 частину спірної квартири.

Доказів того, що нотаріусом було винесено відповідну обґрунтовану постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної квартири позивачкою також не надано.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Оскільки за життя право власності на частину спірної квартири ОСОБА_3 не оформив, разом з тим, відповідачка не оспорює факт того, що спірна квартира є спільною сумісною власністю її та померлого ОСОБА_3 , позивачем суду не надано доказів того, що вона зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття за законом спадщини - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 , як і не надано доказів того, що нотаріусом було обґрунтовано відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 182, 331, 368, 1216, 1217, 1218, 1226 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук