Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1124/22 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 60 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/1124/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 на додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 травня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом та просила:

- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2005 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 ;

- змінити черговість у спадкуванні прав та обов`язків після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визнання за позивачем права на спадкування за законом, як спадкоємиці другої черги.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

01.05.2023 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі по 10 000,00 грн щодо кожного відповідача (а.с. 2-3, провадження № 2-др/278/10/23).

Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 травня 2023 року заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 278/1124/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулася до суду із апеляційною скаргою на вказане додаткове рішення та просила його скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Зазначила, що із долучених до заяви актів вбачається просте множення загальної вартості послуг адвоката на кількість відповідачів, оскільки обсяг фактично виконаної роботи та кількість витраченого часу фактично не збільшилися, надання консультації та підготовка трьох відзивів на позовну заяву вимагала тільки зміну даних, а ознайомлення з матеріалами справи та підготовка промови в судових дебатах та участь у судових засіданнях не потребує множення на кількість відповідачів, а тому із наданої заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу вбачається неспівмірне завищення вартості послуг, разом із тим до справи не долучено доказів реального їх понесення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.08.2022 між адвокатом Біленьким В.В. та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 укладено договори про надання правничої допомоги №11/08-01, 11/08-02, 17/08-01 відповідно.

Згідно п.4.1. вказаного договору вартість послуг за цим договором встановлюється відповідно до Актів прийому-передачі наданих послуг.

Із кожного акта прийому передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом Біленьким В.В. відповідачам ОСОБА_7 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надавались наступні послуги (кожному відповідачу окремо): надання правничої консультації для захисту в суді 1 інстанції 1 год 500 грн, підготовка відзиву на позов 3 год 2200 грн, підготовка заяви про виклик свідків 1 год 500,00 грн, підготовка заяви про ознайомлення із матеріалами справи, ознайомлення із справою та надання правничої консультації 2 год 500 грн, підготовка промови в судових дебатах 3 год 1500 грн, участь в судових засіданнях 17.10.2022, 09.11.2022, 27.12.2022, 02.02.2023, 21.03.2023,18.04.2023 із розрахунку 800 грн за одне судове засідання 4 800грн, а всього 10 000 грн (а.с. 4-6).

Ухвалюючи додаткове рішення у справі суд першої інстанції вказав, що враховуючи заперечення представника позивача про те, що розмір витрат, понесений відповідачем, є неспівмірним зі складністю справи та ціною позову; оцінюючи складність справи, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у виставленому адвокатом актах прийому-передачі наданих послуг; прийняття участі у судових засіданнях представника позивачів, враховуючи той факт, що надання таких послуг відбувалось в межах розгляду однієї справи, суд дійшов висновку, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 7000,00 грн, які підлягають стягненню з позивача кожному із відповідачів.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із таким висновком суду з огляду на таке.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).

Аналогічні положення містить частина шоста статті 137 ЦПК України, згідно з якою обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №14-382цс19 та у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Предметом спору у цій справі є встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування.

На підтвердження понесених відповідачами витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано наступні документи: копії договорів №11/08-01 від 11.08.2022 року, №11/08-02 від 11.08.2022 року, № 17/08-01 від 18.08.2022 року про надання професійної правничої допомоги (а.с. 7-9, провадження № 2-др/278/10/23); копії актів прийому-передачі наданих послуг до договорів про надання професійної правничої допомоги (а.с. 4-6, провадження № 2-др/278/10/23); копію ордерів серії АМ № 1028733, АМ № 1029065, АМ № 1029066 (а.с. 40, 55, 64, провадження № 2/278/879/23).

19.05.2023 року представником позивача подано клопотання про зменшення судових витрат (а.с. 17, провадження № 2-др/278/10/23), у якому зазначено про неспівмірне завищення вартості послуг та не долучення доказів про їх фактичне понесення; прохання відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши додані представником відповідачів ОСОБА_8 докази щодо обсягу послуг, наданих адвокатом, суд дійшов висновку, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не в повній мірі відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на вирішення відповідних робіт.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Виходячи із наведеного, колегія суддів враховуючи предмет спору, складність справи та виконані роботи, принципи змагальності, співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, вважає, що витрати за надання професійної правничої допомоги визначені судом першої інстанції є дещо завищеними, а тому колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнутих витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з 7 000 грн до 2 500 грн на користь кожної.

З огляду на наведене рішення суду підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 травня 2023 року змінити, зменшити розмір стягнутих витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з 7 000 грн до 2 500 грн на користь кожної.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.07.2023.

Головуючий Судді