Справа 206/3702/22
Провадження 2/206/175/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Плінської А.В.,

з участю:

секретаря Крижко О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних

вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над дитиною та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому уточнивши (збільшивши) позовні вимоги просить:

-позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відносно їх малолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з кожного окремо, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , в розмірі частини всіх видів їх доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2018 року, з врахуванням сплачених сум, і до досягнення дитиною повноліття;

-встановити опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_8 та призначити її опікуном за місцем її реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 27 червня 2018 року між її сином ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження та народження дитини вони проживали однією сім`єю. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте пізніше стало відомо, що ОСОБА_4 знаходиться у шлюбу з іншим чоловіком та має трьох дітей, які проживають разом із батьком на території Республіки Філіппін. Після отриманої її сином інформації у нього повністю зникло почуття довіри до відповідача, тому стосунки між ними погіршились. Одного дня відповідач зникла залишивши дитину з сином. Рішенням суду шлюб між відповідачами було розірвано. Приблизно в травні 2019 року їй було передано онука, якого вона виховує разом із чоловіком. З того часу, як дитина стали проживати з нею, батьки нею не цікавляться, до дитини в гості не приїздять. Батько дитини працює, як само зайнята особа в ОСОБА_11 , чи працює мати дитини та де знаходиться їй невідомо. Мати дитини має психічні негаразди (неодноразово були спроби самогубства). Між нею та дитиною склався міцний емоційний зв`язок. Вона має постійну роботу та дохід. В своєму будинку вона створила дитині всі необхідні умови. Спиртними напоями не зловживає, характеризується позитивно. Вважає, що в інтересах дитини позбавити відповідачів батьківських прав, а її призначити опікуном дитини.

Ухвалою від 28 листопада 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 17 травня 2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності та про визнання позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог у судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та не мала заперечень щодо його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : є ОСОБА_12 (громадянин України) та ОСОБА_13 (громадянка ОСОБА_14 ) (а.с.14).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2021 року, яке набрало законної сили шлюб між батьками дитини було розірвано. Цим же рішенням встановлено, що сімейні стосунки між ними були припинені з травня 2019 року (а.с.25-27).

З цього часу малолітній син відповідачів став проживати разом із бабою ОСОБА_1 (мати відповідача ОСОБА_5 ) .

Відповідно відомостей Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації: востаннє громадянин України ОСОБА_15 та громадянка Республіки ОСОБА_16 01 липня 2018 року перетнули державний кордон України та в`їхали до ОСОБА_11 ( ОСОБА_17 ) (а.с.72).

Отже, з викладеного слідує, що з липня 2018 року відповідачі, до України (місця проживання свого сина) не приїздили.

Спеціалістом управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради 25.10.2022 обстежені умови проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та з`ясовано, що бабою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , створено належні умови для виховання, проживання та всебічного розвитку дитини.

Згідно з інформацією адміністрації Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №10» ДМР від 29.09.2022 №0001-4Х03-65АО дитина ОСОБА_6 спостерігається лікарем ЗПСЛ ОСОБА_18 , з якою укладена декларація. Довіреною особою в декларації дитини вказана баба, ОСОБА_1 (а.с.156).

Згідно з довідкою приватного мовного центру «Сонечко», виданою керівником закладу Назарій з лютого 2022 року відвідує заняття дефектолога, логопеда та психолога (а.с.155).

Позивач офіційно працевлаштована, має самостійний дохід (а.с.154). За місцем роботи та проживання характеризується позитивно (а.с.59-61). Має у власності житло за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.154-155). Перебуває в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_19 (а.с.22). До кримінальної відповідальності вона та її чоловік не притягувалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають в розшуку не перебувають (а.с.145,146). На обліку у лікаря-наколога та лікаря-психіатра вона та її чоловік не перебувають (а.с.147,148). Чоловік позивача має постійне місце роботи та стабільний заробіток (а.с.153).

За станом здоров`я ОСОБА_1 може бути опікуном (а.с.149).

Ці обставини, окрім письмових доказів підтвердили у судовому засіданні свідки, так свідок ОСОБА_20 пояснила, що товаришує з ОСОБА_1 , інколи на прохання останньої сидить з її онуком ОСОБА_21 , коли ОСОБА_22 потрібно поїхати у якихось справах. ОСОБА_22 порядна людина, піклується про онука, приділяє йому достатньо уваги, створила йому всі необхідні умови для проживання. Свідок ОСОБА_23 пояснила, що знає ОСОБА_1 з 2014 року та перебуває з нею у дружніх відносинах. Їй відомо, що син ОСОБА_22 був одружений та проживав в ОСОБА_24 . Однак подружнє життя не склалось, дружина його лишила з сином. Потім дитина стала проживати разом із ОСОБА_22 в Україні. Позивачка піклується про дитину, в них емоційних зв`язок. Дитина називає позивачку мамою. Батьків дитини за час проживання її з ОСОБА_22 вона не бачила. Свідок ОСОБА_25 пояснила, що знайома з ОСОБА_22 , близько 5-ти років. Дитина знаходиться під уважним наглядом бабусі та дідуся. Вони опікуються дитиною, займаються її вихованням та розвитком. Мати дитини вона не бачила жодного разу, а батька тільки один раз. Свідок ОСОБА_19 в суді пояснив, що дитина проживає в їх з позивачем родині. ОСОБА_26 називає його батьком. Він підтримує бажання своєї дружини залишити хлопчика в їх родині.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 15.05.2023 №6/11-106 є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.132-136).

Частиною 1статті 164 СК України передбачено,що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Отже, сукупний аналіз наданих доказів та встановлених у судовому засіданні обставин справи свідчить про ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню сина з огляду на те, що вони не піклуються про фізичний стан, здоров`я та духовний розвиток дитини, не цікавляться її життям.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідачів виховувати сина та матеріально забезпечувати, піклуватися про його фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

Фактично викладене свідчить про самоусунення відповідачів від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та ураховуючи виключно інтереси дитини, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_27 .

Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 244 Сімейного кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Отже, оскільки батьки малолітнього ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, даним рішенням суду вони позбавляються батьківських прав відносно малолітнього, при цьому суду надано висновок органу опіки та піклування згідно якого орган опіки та піклування вважає доцільним встановлення судом опіки над малолітнім ОСОБА_28 , з призначенням його опікуном ОСОБА_1 , яка виявила бажання бути опікуном онука, про що звернулася до суду, суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, задоволення вказаних позовних вимог також відповідатиме найкращим інтересам дитини, а тому вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Крім того, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст.166 СК України).

Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачі у добровільному порядку не надають матеріальну допомогу позивачу на утримання сина.

Отже, враховуючи, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що з відповідачів, з кожного окремо, на користь позивача на утримання дитини підлягають стягненню аліменти в розмірі частини їх доходу, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2022 року і до повноліття дитини.

Визначаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову, суд виходив з того, що позивач не надала доказів обставин, передбачених ч 2 ст. 191 СК України, крім того, право позивача на отримання аліментів виникло з вирішенням вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав. До того ж, позивач висуває вимогу про стягнення аліментів з того часу, коли дитина ще не народилась.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 206, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити - чатково.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2022 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2022 року і до повноліття дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2977,20 грн., з кожного по 1498,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн., з кожного по 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На рішення, через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 червня 2023 року.

Суддя: Плінська А.В.