Справа № 450/5016/21 Провадження № 2/450/555/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нимправо власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору площею 5, 4 кв.м., кухні площею 12, 7 кв.м., житлової кімнати площею 20, 3 кв.м., житлової кімнати площею 20, 5 кв.м., та кладової площею 5, 5 кв.м., загальною площею 64, 4 кв.м., з яких 40, 8 кв.м. житлової площі та 23, 6 кв.м. допоміжної площі, що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть від 07.12.1998 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 245 від 09.08.2021 року, який складається з коридору площею 5, 4 кв.м., кухні площею 12, 7 кв.м., житлової кімнати площею 20, 3 кв.м., житлової кімнати площею 20, 5 кв.м., та кладової площею 5, 5 кв.м., загальною площею 64, 4 кв.м., з яких 40, 8 кв.м. житлової площі та 23, 6 кв.м. допоміжної площі відповідно до Інвентаризаційної справи ОКП ЛОР "БТІ та ЕО". На випадок своєї смерті ОСОБА_4 своїм майном не розпорядився, заповіту не склав, а тому спадкування його майна повинно здійснюватись за законом почергово. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 відповідно до вимог ЦК УРСР від 1963 року є його дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 . Відповідки до довідки № 470, на день смерті ОСОБА_4 разом з ним проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 . Відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР від 1963 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.02.2021 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із частини спадкового майна, яке вона прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , а саме частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . 16.03.2001 року ОСОБА_5 склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 42, відповідно до якого житловий будинок та все майно, яке буде належати їй на момент смерті, заповіла синові ОСОБА_1 . Спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Сестри позивача, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 написали заяви про те, що строк для прийняття спадщини ними пропущений, на спадкове майно не претендують та в суд за поновленням строку на прийняття спадщини звертатись не будуть, які посвідчені нотаріально. Відповідно до довідки № 471 від 16.11.2021 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 з нею до дня смерті проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , оскільки постійно проживав та був зареєстрований з нею за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, оскільки відсутні належним чином оформлені праововстановлюючі документи на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 . Позивач не може реалізувати свої спадкові права на вказаний житловий будинок у позасудовому нотаріальному порядку, у зв`язку з чим просить суд задоволити позов.

Ухвалою від 02.03.2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 15.03.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує на те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, однак подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та на спадкове майно не претендують.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача та відповідачів, висловлені у письмових заявах та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.12.1998 року, виданого Старосільською сільською радою Пустомитівського району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років помер ОСОБА_4 .

За час свого життя ОСОБА_4 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав. У день його смерті відкрилась спадщина.

За життя ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 245 від 08.09.2021 року, що видана Старосільським старостинським округом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Вказане підтверджується також відповіддю № 3960 від 30.08.2021 року, наданою Обласним комунальним підприємством "БТІ та ЕО" про те, що згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.07.1989 року, житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 року був зареєстрований на ОСОБА_4 .

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина, факт родинних відносин стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 16.07.1961 року, син ОСОБА_1 , факт родинних відносин стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 17.09.1977 року, дочка ОСОБА_2 (прізвище змінено у зв`язку із одруженням) та дочка ОСОБА_3 (прізвище змінено у зв`язку із одруженням), факт родинних відносин з ОСОБА_4 підтверджується заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.09.2021 року, що засвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. Інших спадкоємців першої черги немає.

Відповідно до довідки № 470 від 16.11.2021 року, виданої Старосільським старостинським округом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 у рівних частках,оскільки є спадкоємцями першої черги, до дня смерті ОСОБА_4 проживали та були зареєстровані з ним за адресою: АДРЕСА_1 , фактично вступивши в управління спадковим майном.

Відповідно до Витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72190293 від 19.04.2023 року вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи, заведені після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки ОСОБА_4 помер 1998 року, до правовідносин спадкування слід застосовувати норми закону, які діяли на час його смерті, а саме відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Позивач та ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , та вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті.

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 25.02.2021 року, виданого Старосільським старостинським округом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .

За час свого життя ОСОБА_5 своїми майновими правами на випадок смерті розпорядилася, склавши заповіт від 16.03.2001 року, який зареєстрований в реєстрі за № 42 та посвідчений секретарем виконкому Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відповідно до якого ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла синові ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_4 .

Разом з тим, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 її син, ОСОБА_1 , вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті відповідно до заповіту, складеного 16.03.2001 року ОСОБА_5 , що зареєстрований в реєстрі за № 42 та який не змінений, не скасований і не оскаржений та відповідно до довідки № 474 від 16.11.2021 року, виданої Старосільським старостинським округом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської областіпро те, що ОСОБА_1 проживав з матір`ю та був зареєстрований за місцем її проживання до дня її смерті.

Відповідно до Витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72190278 від 19.04.2023 року вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи, заведені після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до ч. 2 статті 1236 Цивільного кодексу України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Зазначені обставини, а також довідка № 474 від 16.11.2021 року, видана Старосільським старостинським округом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, підтверджують той факт, що позивач є спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_5 за заповітом, який не змінений, не скасований та не оскаржений, а отже, згідно статті 1268 ЦК України, позивач вважається таким, що прийняв спадщину та набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору площею 5, 4 кв.м., кухні площею 12, 7 кв.м., житлової кімнати площею 20, 3 кв.м., житлової кімнати площею 20, 5 кв.м., та кладової площею 5, 5 кв.м., загальною площею 64, 4 кв.м., з яких 40, 8 кв.м. житлової площі та 23, 6 кв.м. допоміжної площі.

Відповідно до відповіді № 235/01-06 від 02.09.2021 року вбачається, що приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефіром Р.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неналежністю оформлення правовстановлюючих документів на майно, а саме у Свідоцтві на право власності на житловий будинок відсутні підпис посадової особи та печатка органу, який його видав.

Тобто, у позивача відсутні належнм чином оформлені правовстановлюючі документи на майно, що унеможливлює право позивача здійснити свої спадкові права у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач прийняв спадщину після смерті батька та матері, однак не може у нотаріальному порядку оформити свої спадкові права належним чином у зв`язку із тим, що у нього відсутні належнм чином оформлені правовстановлюючі документи на майно, враховуючи те, що позовні вимоги визнані відповідачами у повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 328, 392 ЦК України, ст. 527, 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору площею 5, 4 кв.м., кухні площею 12, 7 кв.м., житлової кімнати площею 20, 3 кв.м., житлової кімнати площею 20, 5 кв.м., та кладової площею 5, 5 кв.м., загальною площею 64, 4 кв.м., з яких 40, 8 кв.м. житлової площі та 23, 6 кв.м. допоміжної площі, що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_5.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 09.05.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук