БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/692/23
Провадження № 2-о/730/23/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Луговець О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт належності йому атестату № НОМЕР_1 , виданого 15.07.1974р. на ім`я ОСОБА_1 , про те, що він з 01.09.1972р. по 15.07.1974р. навчався в міському професійно-технічному училищі №27 м. Первомайська Ворошиловградської області по спеціальності монтажник конструкцій-муляр. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у цьому атестаті його по батькові помилково вказано як « ОСОБА_1 », а внести виправлення неможливо у зв`язку з розташуванням навчального закладу на непідконтрольній Україні території, що позбавляє його реалізувати право на пенсійне забезпечення, врахувавши час вказаного навчання до стажу пенсії, тоді як ГУ ПФУ в Чернігівській області йому в цьому відмовляє.

Розглянувши дану заяву, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів, заявник фактично ініціює встановлення факту належності йому документа про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти (атестата про навчання в міському професійно-технічному училищі №27 м. Первомайська Ворошиловградської області по спеціальності монтажник конструкцій-муляр) для зарахування періоду цього навчання до страхового стажу при призначенні (перерахунку) пенсії, в чому йому ГУ ПФУ в Чернігівській області листом від 17.03.2023р. відмовляє.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.7 ст.19, ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Приписами ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Водночас, згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Правова природа виниклих між учасниками цієї справи відносин регламентується положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005р. №1566/11846 (далі - Порядок).

Приписами ч.1 ст.5 КАС України регламентовано право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, Пенсійний фонд України є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення, перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку, яку має на меті отримати (перерахувати) ОСОБА_1 у разі доведення факту належності йому атестата про закінчення навчального закладу. При цьому, ГУ ПФУ в Чернігівській області в своєму листі-відповіді від 17.03.2023. фактично відмовляє ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періоду навчання в учбовому закладі згідно поданого заявником атестата.

Відтак, з урахуванням викладених обставин, суд констатує, що між ОСОБА_1 та уповноваженим органом Пенсійного фонду України виник спір, який за предметом та можливими правовими наслідками існує у сфері публічно-правових відносин (реалізації прав у сфері пенсійного забезпечення), в зв`язку з чим не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що з урахуванням визначених законом завдань цивільного судочинства, є недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні в порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, у відкритті провадження в справі за даною заявою ОСОБА_1 слід відмовити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, роз`яснивши заявнику про віднесення розгляду вказаного спору до юрисдикції адміністративного суду.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного суду, викладеною в постанові від 08 листопада 2019 року в справі №161/853/19, та за аналогічними по суті, що містяться в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року в справі №290/289/22-ц, постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року в справі №539/4118/19, які підлягають врахуванню в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 19, 186, 263-268, 293, 294, 315 ЦПК України, ст.4, 5, 19 КАС України суддя, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за його заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець