КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи 756/1171/22
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6220/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Левченко Марії Миколаївни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Оболонського районного суду м. Києва Тихої О.О.,

у цивільній справі №756/1171/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі.

30 червня 2022 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Левченко М.М. було подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила поновити процесуальний строк, встановлений судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, для подання відзиву.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Левченко М.М. про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено. Відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами повернуто без розгляду ОСОБА_7 , ухвалено спір вирішувати за наявними матеріалами. Закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою в частині відмови у поновленні строку для подання відзиву на позовну заяву, 08 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Левченко М.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року скасувати та продовжити строк на подання відзиву.

Вказуючи, що вирішуючи питання про поновлення строку на подання відзиву, суд першої інстанції не врахував основні засади цивільного судочинства, в тому числі принцип пропорційності, змагальності, диспозитивності, які гарантують право кожного учасника процесу подати свої докази, відстоювати свою позицію перед судом, враховуючи значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, та обов`язок суду сприяти учасникам процесу в реалізації ним прав, передбачених ЦПК України, та розглянути справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів.

03 квітня 2023 року від представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_8 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник вказує, що заперечує проти доводів апеляційної скарги, зазначає, що строк на подання відзиву у відповідача сплив 21 червня 2012 року, та не є непереборною обставиною та поважною причиною для пропуску строку для подання відзиву необізнаність у процесуальному закону та звернення до адвоката 27 червня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

30 червня 2022 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Левченко М.М. було подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила поновити процесуальний строк, встановлений судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, для подання відзиву. В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що відповідач ОСОБА_1 позовну заяву з додатками не отримував та фактично дізнався про суть позову лише 06 червня 2022 року після того, як ознайомився з матеріалами справи. 27 червня 2022 року відповідачем був укладений договір про надання правничої допомоги. З урахуванням наведеного, а також п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 178-180 ЦПК України продовжуються на строк дії карантину, просила суд поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, справу розглянути з урахуванням викладених у відзиві на позов обставин та доданих до відзиву доказів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Левченко М.М. про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що наведені відповідачем підстави для поновлення строку на подання відзиву не є поважними, оскільки згідно протоколу судового засідання та звукозапису судового засідання, зафіксованого на цифровому носії, відповідач ОСОБА_9 отримав позовну заяву з додатками 06 червня 2022 року, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 04 серпня 2022 року, відповідачу наданий час для підготування відзиву на позовну заяву та з огляду на встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву, відзив мав бути поданий відповідачем 22 червня 2022 року. Разом з цим, відзив на позовну заяву до суду подано представником відповідача лише 30 червня 2022 року, а для позивачів направлений засобами поштового зв`язку 29 червня 2022 року. Таким чином, процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, встановлений судом, вже закінчився на той час, як був поданий представником відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону враховуючи наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Згідно із положеннями ч.ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції вірно вказав на те, що зазначені відповідачем обставини, не можна вважати поважними причинами пропуску такого строку, оскільки вони є необгрунтованими.

Так в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року про відкриття загального позовного провадження у справі встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Як зазначає відповідач та вбачається із протоколу судового засідання від 06 червня 2022 року ОСОБА_1 отримав копію позову, тож саме з цієї дати почав відраховуватись п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву, який закінчився 22 червня 2022 року.

Клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву подано вже після закінчення вказаного процесуального строку, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження.

Також правильним є висновок суду, щодо безпідставності посилання заявника як на поважність причин пропуску процесуального строку на подання відзиву у зв`язку із поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) та поновлення вказаного строку, оскільки представником відповідача не доведено, що неможливість вчинення відповідної процесуальної дії - подання відзиву на позовну заяву, у визначений судом строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Доводи викладені представником відповідача в апеляційній сказі відносно того, що відповідач є юридично необізнаним, та йому потрібен був час щоб звернутися до адвоката, відхиляються колегією суддів, оскільки необізнаність у процесуальному законі та звернення до адвоката 27 червня 2022 року не є поважною обставиною. Крім того в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що відповідач не мав змоги звернутися до адвоката за консультацією раніше, в межах визначеного судом строку на подання відзиву, не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, скаржник ставить питання про продовження строків для подання відзиву до суду першої інстанції, однак ці вимоги не можуть бути розглянуті судом так як предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про відмову щодо поновлення строку з урахуванням положень ст.367 ЦПК України.

В той же час, слід зазначити, що скаржник саме мала б звертатися до суду першої інстанції з даним клопотанням про продовження строку визначеного судом для надання відзиву на позовну заяву виходячи з приписів ст.127 ЦПК України, за якими можуть поновлюватися лише строки після їх спливу, встановлені ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367,368, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Левченко Марії Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: