КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Якусик О.В.
Апеляційне провадження № 22-з/824/672/2023
П О С Т А Н О В А

(додаткове судове рішення)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Дениса Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилася дитина, батьком якої є ОСОБА_3 , однак з листопада 2020 року сімейне життя між сторонами погіршилося, внаслідок чого між ними припинено фактичні сімейні відносини.

Вказувала, що відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги ні на користь дитини, ні на користь матері не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно. Зазначала, що відповідач в силу вимог законодавства зобов`язаний її утримувати, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює.

Просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісяця.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року позов задоволено частково.

Сягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 9 грудня 2021 року до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 272,40 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року залишено без змін.

Питання щодо розподілу судових витрат апеляційним судом не вирішувалось.

В подальшому, 10 травня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Д.М. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем в суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000 грн.

Заява мотивована тим, що апеляційний суд, ухвалюючи у справі судове рішення, не вирішив питання про розподіл судових витрат. Заявник вказує, що позивачем було витрачено 8 000 грн на правову допомогу в межах розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції. За таких обставин, просив стягнути із ОСОБА_2 понесені позивачем витрати у вказаному розмірі.

Заперечень на заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Д.М. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат від ОСОБА_2 до Київського апеляційного суду не надійшло.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до норм ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Постанову Київського апеляційного суду 08 травня 2023 року прийнято у складі колегії суддів головуючий судді Мережко М.В. , суддів: ОСОБА_6. ОСОБА_7.

Ріішенням Вищої ради правосуддя від 09 травня 2023 року суддю судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_6 звільнено з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Також, рішенням Вищої ради правосуддя від 09 травня 2023 року суддю судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_7 звільнено з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Згідно із протоколами автоматизованого розподілу справи між суддями Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року, суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7. замінено на суддів Поліщук Н.В., Соколову В.В.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Д.М. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження розміру понесених витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги в суді апеляційної інстанції позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 11/23 від 18 квітня 2023 року, укладений між адвокатом Іщенком Д.М. та ОСОБА_1., копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1094734Акт виконаних робіт від 09 травня 2023 року за договором про надання правової допомоги № 11/23 від 18 квітня 2023 року, копію договору на оплату адвокатських послуг по договору про надання правової допомоги № 11/23 від 18 квітня 2023 року, копію квитанції про оплату на суму 8 000 грн.

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Іщенко Д.М., в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, підготував та подав до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу (а.с. 136-143). Доказів надання адвокатом інших послуг позивачці при перегляді справи в апеляційному порядку матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення аліментів. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що зазначені адвокатом Іщенком Д.М. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Іщенка Дениса Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути0 оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: