Номер провадження: 22-ц/813/155/23
Справа № 754/8630/17
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

За участю секретаря судового засідання: Трофименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Будеївська сільська рада Кодимського району Одеської області, правонаступником якої є Кодимська міська рада Подільського району Одеської області, державний нотаріус П`ятої одеської державної нотаріальної контори Данкогло Вікторія Вікторівна, правонаступником якої є Малиновська державна нотаріальна контора у м.Одеса Александрова Ніна Іванівна про визнання заповіту нікчемним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Будеївська сільська рада Кодимського району Одеської області, державний нотаріус П`ятої одеської державної нотаріальної контори Данкогло В.В., ОСОБА_5 , в якому з урахуванням неодноразових уточнень (Том І: а.с. 2-4, 89-90, 91-92, 237-238) просила суд:

- визнати нікчемним чинний заповіт від імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений секретарем Будеївської сільської Ради Кодимського району Одеської області Морук Л.І., 11.02.2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 17, виключити вказаний заповіт з реєстру спадкових справ та вчинення нотаріальних дій;

-визнати таким, що не підлягає відновленню заповіт від імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрований в реєстрі за № 7, який відповідно до ст.1254 ЦК України скасований чинним заповітом від імені ОСОБА_6 , складеним 11.02.2008 року на користь ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Будеївської сільської Ради Кодимського району Одеської області Морук Л.І., 11.02.2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 17.

У березні 2019 року, ОСОБА_5 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в якій просила суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 12.08.2016 року за реєстровим номером 2-429 (Том ІІ: а.с. 95-96).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб Будєївської сільської ради Кодимського району Одеської області, державного нотаріуса П`ятої одеської державної нотаріальної контори Данкогло В.В., ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним відмовлено, оскільки правочин не вчинено.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а участю третьої особи - державного нотаріуса П`ятої одеської державної нотаріальної контори Данкогло В.В., про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року, ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним (нікчемним) заповіт від імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , посвідченого секретарем Будеївської сільської Ради Кодимського району Одеської області Морук Л.І., 11.02.2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 17, виключити вказаний заповіт з реєстру Спадкових справ та вчинення нотаріальних дій та визнати таким, що не підлягає відновленню заповіт від імені ОСОБА_6 , 17.12.1935 року, складеного 10.01.2008 року на користь ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Янковською О.С., за реєстровим №7, який відповідно до ст.1254 ЦК України скасований наступним заповітом, складеним 11.02.2008 року на користь ОСОБА_3 .

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.08.2021 року клопотання Кодимської міської ради Подільського району Одеської області задоволено. Залучено Кодимську міську раду Подільського району Одеської області як правонаступника Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Будеївська сільська рада Кодимського району Одеської області, державний нотаріус П`ятої одеської державної нотаріальної контори Данкогло Вікторія Вікторівна, ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом (Том ІІІ: а.с. 78-79).

Також ухвалою цього ж суду від 22.11.2022 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представника ОСОБА_5 ОСОБА_7 задоволено. Залучено Малиновську державну нотаріальну контору у м.Одеса, як правонаступника державного нотаріуса П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Данкогло Вікторії Вікторівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Будеївська сільська рада Кодимського району Одеської області, державний нотаріус П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Данкогло Вікторія Вікторівна, ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. В задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення Прокуратури Одеської області, для захисту її інтересів відмовлено (Том ІІІ: а.с. 15-16).

В судове засідання, призначене на 06.06.2023 року з`явилися: представник апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_8 , представник ОСОБА_5 ОСОБА_7 та представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_9 .

Від Кодимської міської ради Подільського району Одеської області яка є правонаступником Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, та від Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, яка є правонаступником державного нотаріуса П`ятої одеської державної нотаріальної контори Данкогло В.В. в ході апеляційного розгляду справи надійшли заяви, у яких учасники справи просять суд розгляд справи за апеляційною скаргою представника позивача проводити без їх участі (Том ІІІ: а.с. 83, Том IV: а.с. 32).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскаржує лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині його оскарження.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду, в частині його оскарження, зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2008 року ОСОБА_6 на підставі ст. 1234 ЦК України використала своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначила спадкоємцем свого майна ОСОБА_4 , що підтверджує заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрований в реєстрі за №7.

Згідно довідки КП «ОМБТІ та РОН» №70107.70 від 21.04.2009 року ОСОБА_6 за життя на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 , та 1/3 частина домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Довідкою №7793901.13 від 08.12.2006 року КП «ОМБТІ та РОН» підтверджується, що було проведено перерахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_3 , та внаслідок перерахунку ОСОБА_6 належить 9/100 частин домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом РАЦС Приморського РУЮ м. Одеси, актовий запис №4554.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 1265 ЦК України є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_6 ..

ОСОБА_5 звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини, на квартиру АДРЕСА_2 , та 9/100 частин домоволодіння АДРЕСА_3 , які належали на праві власності ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наданих до суду документів не підтверджено, що ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 використала своє право на заповіт і призначила спадкоємцем свого майна - ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 18 березня 2013 року задоволено позов ОСОБА_5 .. Визнано недійсним заповіт складений 10 січня 2008 року від імені ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрований в реєстрі за №7. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 та на 9/100 часттин домоволодіння АДРЕСА_3 , які належали на праві власності ОСОБА_6 , у задоволені зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2014 року було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

26 жовтня 2016 року ОСОБА_5 подала заяву про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви ОСОБА_5 вказала, що 30 вересня 2016 року їй стало відомо, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 крім заповіту від 10 січня 2018 року на ім`я ОСОБА_4 також зробила заповіт 11 лютого 2008 року на ім`я ОСОБА_3 , який був укладений у виконавчому комітеті Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, що на думку заявниці є підставою для скасування рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2014 року, оскільки апеляційним судом не було з`ясовано, що померла робила ще інші заповіти.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.03.2017 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені у даному судовому провадженні ґрунтуються на тому, що заповіт укладений 11 лютого 2008 року ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_3 , який був посвідчений у виконавчому комітеті Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області на даний час є чинним, а тому має бути визнаний судом нікчемним враховуючи, що ОСОБА_6 його не підписувала, а секретар Будеївської сільської ради Морук Л.І., зазначений заповіт не посвідчувала.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що заповіт від 11.02.2008 року не підписувався ні ОСОБА_6 , ні будь-якими особами в порядку встановленому ст.207 ЦК України, не посвідчувався, зокрема ні нотаріусами, ні іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК Кодексу, тому кваліфікується судом як неукладений правочин, у зв`язку з чим не може бути визнаний нікчемним.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, згідно із ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того за ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Також, згідно з ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, підписаний особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч.4 ст.1257 ЦК України, у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. (п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

В контексті ст. 1257 ЦК України у випадку складення заповіту представником або його посвідчення не уповноваженою особою, а також у разі недотримання законодавчо визначених вимог до форми заповіту, такий заповіт не може виконуватися і спадкування має здійснюватися за законом.

Заповіт є особливим одностороннім правочином, який починає діяти лише після смерті заповідача.

Судовим розглядом справи встановлено, зокрема з книги реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету на 2008 рік та з пояснень від 19.12.2016 року наданих секретарем Будеївської сільської ради Морук Л.І., вбачається, що оспорюваний заповіт не посвідчувався, а в реєстрі за № 17 посвідчено зовсім інший документ, а саме -довіреність від імені ОСОБА_10 від 28.01.2008 року, заяви щодо реєстрації заповіту від імені ОСОБА_6 до Одеської філії ДП «Національні інформаційні системи» жодний працівник сільської ради не подавав.

Також, відповідно до наданих позивачкою документів, а саме виписки з медичної картки № 509 стаціонарного хворого ОСОБА_6 , на сторінці № 7 зроблено запис лікарем 11.02.2008 року під час проведення огляду хворої ОСОБА_6 .

З урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про те, що оскільки заповіт від 11.02.2008 року не підписувався ні ОСОБА_6 , ні будь-якими особами в порядку встановленому ст.207 ЦК України, не посвідчувався, зокрема ні нотаріусами, ні іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК Кодексу, тому кваліфікується судом як неукладений правочин, у зв`язку з чим не може бути визнаний нікчемним.

Як на підставу визнання заповіту нікчемним, позивач в позовній заяві та у апеляційній скарзі посилається на те, що з Книги реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету За 2008 рік та пояснень від 19.12.2016р., наданих секретарем Будеївської сільської ради Морук Л.І., вбачається, що зазначений заповіт вона не посвідчувала, а в реєстрі за № 17 взагалі посвідчено довіреність від імені ОСОБА_11 від 28.01.2008 року, заяви щодо реєстрації заповіту від імені ОСОБА_6 до Одеської філії ДП «Національні інформаційні системи» жодний працівник сільської ради не подавав. Крім того, матеріалами справи встановлено, що з 16 січня 2008 року ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній клінічній туберкульозній лікарні, і саме на час підписання заповіту 11.02.2008р., лікарем був проведений огляд ОСОБА_6 , про що свідчить запис від 11.02.2008р. у медичній картці № 509 стаціонарного хворого на сторінці 7. Проте, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.06.2017р., заповіт від імені ОСОБА_6 , посвідчений 11.02.2008 року секретарем Будеївської сільської ради Колимського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 17 (реєстратор: Одеська філія ДП «Національні інформаційні системи»). На думку апелянта всі ці обставини вказують на те, що, відповідно до ст. 1257 ЦК України, зазначений заповіт є недійсним, а уявний спадкоємець ОСОБА_3 свідомо порушує права позивачки як спадкоємця за законом та перешкоджає в отримані спадщини.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 заповіт не підписувала і такий не посвідчувався ні нотаріусом, ні іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 ЦК України.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Щодо посилання апелянта про те, що оспорюваний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 17 (реєстратор: Одеська філія ДП «Національні інформаційні системи»), то як вірно зазначено судом першої інстанції, з наявної інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № інформаційної довідки 48140958, дата видачі 20.06. 2017 року, виданою П`ятою одеською державною нотаріальною конторою, за вказаними параметрами запису у Спадковому реєстрі знайдено таку інформацію: Заповіт номер у Спадковому реєстрі - 43762245, Стан чинний, Бланки ВКВ 382737, номер в реєстрі нотаріальних дій 7, Дата посвідчення 10.01.2008, Місце посвідчення Одеська область, Одеський міський, Приватний нотаріус Янковська О.С., Місце зберігання Приватний нотаріус Янковська О.С., АДРЕСА_4 , 203а, Додаткові відомості: Інформація про заповідача ОСОБА_6 РНОКПП: НОМЕР_1 , дата і місце народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто Одеса, Дата та час реєстрації 10.01.2008,17:21, реєстратор: Приватний нотаріус Янковська О.С.. Заповіт: Номер у спадковому реєстрі :5898116, Стан: чинний, Номер в реєстрі нотаріальних дій -17, Дата посвідчення: 11.02.2008, Місце посвідчення Одеська область, Будеївська сільська рада Кодимського району, 66022 Одеська область, Кодимський район, с. Будеї, вулиця Леніна, б/н, Додаткові відомості: Інформація про заповідача: ОСОБА_6 РНОКПП: НОМЕР_1 , дата і місце народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто Одеса, Місце проживання або місце перебування АДРЕСА_5 , Дата та час реєстрації 19.05.2016,17:38, Реєстратор Одеська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Отже оскільки інформацію щодо реєстрації заповіту від 11.02.2008 року в Одеська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» було внесено лише 19 травня 2016 року, тобто через вісім років після смерті заповідача та при цьому заповіт від 11.02.2008 року подано на реєстрацію не уповноваженою на те особою, що не оспорюється і самою позивачкою по справі, тому вказані твердження не можуть бути прийняті до уваги судом.

Згідно матеріалів справи , також , вбачається, що ОСОБА_3 жодним чином не був обізнаний про складання будь-якого заповіту на його ім`я, а реєстрація зазначеного заповіту було внесено вже після ініціювання судових процесів щодо спадкового майна ОСОБА_6 .

Жодних інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував та надав їм належну правову оцінку.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Будеївська сільська рада Кодимського району Одеської області, правонаступником якої є Кодимська міська рада Подільського району Одеської області, державний нотаріус П`ятої одеської державної нотаріальної контори Данкогло Вікторія Вікторівна, правонаступником якої є Малиновська державна нотаріальна контора у м.Одеса Александрова Ніна Іванівна про визнання заповіту нікчемним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова