Справа № 758/819/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Наливайко В.В.,

за участю представника скаржника адвоката Сахно О.В., представника приватного виконавця Рибчинського О.В. адвоката Воробйова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просили суд:

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича щодо винесення 08.12.2022 р. постанови відкриття виконавчого провадження» ВП № НОМЕР_3 на примусове виконання виконавчого листа № 758/819/16-ц , виданого Подільським районним судом м. Києва 19.09.2016 р.

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_3 на примусове виконання виконавчого листа № 758/819/16-ц, ного Подільським районним судом м. Києва 19,09.2016 р.

Скарга обґрунтована тим, що 13.12.2022 скаржниця отримала оскаржувану постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича від 08.12.2022 р. «Про відкриття виконавчого провадження» ВП № НОМЕР_3 на примусове виконання виконавчого листа № 758/819/16-ц , виданого Подільським районним судом м. Києва 19.09.2016 р.

Оскільки скаржник не є фахівцем у галузі права, проживає у селі в Яготинському районі Київської області, то отримати належну юридичну консультацію щодо правомірності дій вказаного приватного виконавця, її прав та обов`язків, на території села змоги вона не мала.

Враховуючи систематичні ракетні обстріли Київської області та м. Києва у грудні місяці 2022 р., у наслідок яких по кілька разів на день оголошується повітряна тривога, що спричиняє перехід на віддалену роботу судів та інших державних та приватних установ, постійні перебої зі світлом та рухом громадського транспорту обласного транспортного сполучення, настання новорічних свят, скаржниця лише 09 січня 2023 року змогла дістатися до м. Києва та отримати кваліфіковану юридичну консультацію адвоката з приводу вказаної вище постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича від 08.12.2022 р. «Про відкриття виконавчого провадження» ВП № НОМЕР_3, з якої скаржниця дізналася про порушення її прав вказаним приватним виконавцем.

Так, відповідно до наявних у матеріалах справи копії судових рішень, 26.04.2016 р. у справі 758/819/16-ц Подільським районним судом м. Києва ухвалено судове рішення. Дане судове рішення 03.08.2016 р. Апеляційним судом м. Києва залишено його без змін, отже рішення Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2016 р. набрало законної сили. 19.09.2016 р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлено ухвалу, якою зупинено виконання рішення Подільського районного суду Києва від 26.04.2016 р. у справі 758/819/16-ц до закінчення касаційного провадження, у зв`язку з касаційним оскарженням рішення судів першої та апеляційної інстанцій. 25 вересня 2019 р. колегією суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду було прийнято нову постанову у даній справі, якою по суті змінено рішення суду першої інстанції. За наслідками ухвалення цієї постанови, касаційне провадження було закінчене. 08.12,2022р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Рибчинським Олександром Володимировичем було винесено постанову «Про відкриття виконавчого провадження» ВП № НОМЕР_3 на примусове виконання виконавчого листа № 758/819/16-ц, виданого Подільським районним судом м. Києва 19.09.2016 р.

Так, скаржник вважає що приватним виконавцем неправомірно відкрито виконавче провадження, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 436 Цивільного процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може нити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного вого рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії)».

У постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 25 вересня 2019 р. у справі № 758/819/16-ц, питання поновлення виконання судового рішення, не вирішено. А приймаючи до уваги те, що постановою суду касаційної інстанції змінено рішення суду першої інстанції, то виконувати судове рішення в межах рішення Подільського районного суду м. Києва відповідно до поданого на виконання приватному виконавцю виконавчого листа № 758/819/16-ц, не є можливим.

Одночасно скаржник також звернув увагу на те, що приватним виконавцем в порушення ст. 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», винесено оскаржувану постанову «Про відкриття виконавчого провадження» після закінчення трирічного строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Приватний виконавець надав свої письмові пояснення у яких зазначив, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 70507683 з примусового виконання виконавчого листа № 758/819/16-ц виданого 19.09.2016 року Подільським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованості за кредитним договором від 27 березня 2008 року у розмірі 22 283 доларів США 96 центів (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят три долари США дев`яносто шість центів) (виконавче провадження № НОМЕР_3) та виконавчого листа № 758/819/16-ц виданого 19.09.2016 року Подільським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства судового збору у розмірі 3 866 гри. 97 коп. (три тисячі вісімсот шістдесят шість гривень дев`яносто сім копійок) (виконавче провадження № НОМЕР_4).

Відповідно вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 08.12.2022 року на підставі заяв стягувача винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження, за адресами зазначеними у виконавчому документі.

Також 08.12.2022 року виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника, копії вищезазначених постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Просить суд звернути увагу, що ч. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно боржника. Однак декларацію боржником не подано, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Також звертає увагу суду щодо строків подачі скарги Скаржником.

Згідно змісту скарги скаржник отримала постанови про відкриття виконавчого провадження 13.12.2022 року та майже через місяць подала скаргу на дії приватного виконавця.

Щодо не вирішення питання у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі №758/819/16-ц, про поновлення виконання судового рішення, зазначає наступне.

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2016 справа № 758/819/16-ц зупинено виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

Однак, після прийняття Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постанови від 25.09.2019 року у справі № 758/819/16-ц виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року поновилось у зв`язку із закінченням?касаційного провадження та розглядом питання по суті на період саме якого і було зупинено виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, дії виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження вчинені відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а твердження Скаржника щодо неможливості виконання рішення (винесення постанови про закриття виконавчого провадження) є такими, що не відповідають дійсності.

Також, скаржник зазначає, що постановою від 15 вересня 2019 року судом касаційної інстанції змінено рішення суду першої інстанції, тому виконувати судове рішення в межах рішення Подільського районного суду м. Києва відповідно до поданого на виконання приватному виконавцю виконавчого листа 758/819/6-ц, не є можливим.

Такі, Постановою Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року у справі № 758/819/16-ц (провадження №61-9752св18) касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 серпня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнения заборгованості за кредитним договором скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 21 181,15 доларів США заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 18 275,82 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 2 900, 34 доларів США заборгованості зі сплати відсотків, 4,99 доларів США заборгованості зі сплати підвищених відсотків.

Отже, відповідно до змісту постанови Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 оку у справі № 758/819/16-ц (провадження №61-9752ев18) в частині вимог до другого відповідача ОСОБА_1 рішення суду не переглядалося, а отже рішення суду повинно виконуватися на підставі раніше виданого виконавчого листа 19.09.2016 р. Подільським районним судом м. Києва.

Щодо порушення ст. 11, 12 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо закінчення трирічного строку пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання, зазначає наступне.

Твердження Скаржника, що пропущення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання не відповідає дійсності, оскільки виконавчі листи перебували на виконанні, про що свідчать відмітки на звороті виконавчих листів.

Так, зазначені виконавчі листи мають відмітки про їх повернення на підставі п. 1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» від 29.09.2022 року (тобто строк пред`явлення виконавчих листів до 29.09.2025 року).

Враховуючи вищевикладене, посилання скаржника на підставі рекомендацій адвоката про пропущений строку пред`явлення виконавчих документів до виконання вважає помилковими.

Представник стягувача подав письмові пояснення у яких зазначив, що виконавче провадження відкрито на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження поданої приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Рибчинському О.В. та виконавчого листа №758/819/16-ц виданого Подільським районним судом міста. Києва про стягнення з стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" 22 283,96 доларів США.

Вважає, що скаргу ОСОБА_1 необгрунтованою.

Зазначає, що приватним виконавцем не здійснено ніяких, дій які б порушили права чи обов`язки боржника, а скарга скарга наведена з метою не виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 26.04.2016 року у цивільній справі №758/819/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" заборгованості 22 283,96 доларів США.

Скаржник у своїй скарзі дійшов помилкового висновку про той факт, що постановою Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року у справі № 758/819/16-ц провадження №61-9752св18) змінено рішення суду першої інстанції, оскільки дослідивши зазначену постанову вбачається: Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року позов ПАТ Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 27 березня 2008 року у розмірі 22 283,96 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3866,97 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3866,97.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_3 за договором поруки від 25 серпня 2009 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 , припиненою.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка на підставі статей 553, 554, 1049, 1054 ЦК України підлягає солідарному стягненню з позичальника та поручителя ОСОБА_1 ..

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порука ОСОБА_3 за договором поруки від 25 серпня 2009 року припинилася, оскільки сторони кредитного договору змінили його умови, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін у частині задоволення первісних позовних вимог.

Рішення місцевого суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості до апеляційного суду не оскаржувалось, тому апеляційним судом переглядалося.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виконали взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, що дає підстави банку вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. При цьому законом не вимагається обов`язкова зміна строку виконання основного зобов`язання для звернення кредитора до суду з позовом про дострокове повернення кредиту та сплати процентів.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині задоволених первісних позовних вимог, ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Судові рішення у частині вирішення первісних позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 останньою в касаційному порядку не оскаржуються, тому в цій частині судом касаційної інстанції не переглядаються відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України.

Рішення місцевого суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 апеляційним судом не переглядалося, в касаційному порядку також не оскаржується.

Виходячи з вищенаведеного, вбачається, що посилання скаржника на постанову Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року у справі № 758/819/16-ц (провадження №61-9752св18) є безпідставними оскільки в частині вимог до ОСОБА_1 рішення суду не переглядалося, а отже рішення суду повинно виконуватися на підставі раніше виданого виконавчого листа 19.09.2016 р. Подільським районним судом м. Києва.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав скаргу з підстав у ній наведених.

Представник приватного виконавця у судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник стягувача належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, у яких заперечував проти задоволення скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2022 скаржниця отримала оскаржувану постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича від 08.12.2022 р. «Про відкриття виконавчого провадження» ВП № НОМЕР_3 на примусове виконання виконавчого листа № 758/819/16-ц , виданого Подільським районним судом м. Києва 19.09.2016 р.

26.04.2016 р. у справі 758/819/16-ц Подільський районний суд м. Києва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 22 283 долари США. Дане судове рішення 03.08.2016 р. переглянуто Апеляційним судом м. Києва, яким залишено його без змін. Також, судом встановлено, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2016 р. набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2016 р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлена ухвала, було зупинено виконання рішення Подільського районного суду Києва від 26.04.2016 р. у справі 758/819/16-ц до закінчення касаційного провадження. 25 вересня 2019 р. колегією суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду було прийнято нову постанову у даній справі, якою по суті змінено рішення суду першої інстанції в частині суми заборгованості стягнутої з ОСОБА_2 . За наслідками прийняття цієї постанови, касаційне провадження було закінчене.

Встановлено, 08.12.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Рибчинським Олександром Володимировичем винесено постанову «Про відкриття виконавчого провадження» ВП № НОМЕР_3 на примусове виконання виконавчого листа № 758/819/16-ц, виданого Подільським районним судом м. Києва 19.09.2016 р.

Як встановлено судом, судові рішення у частині вирішення первісних позовних вимог до ОСОБА_1 останньою в касаційному порядку не оскаржуються, тому в цій частині судом касаційної інстанції не переглядалися відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України.

Рішення місцевого суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 апеляційним судом не переглядалося, в касаційному порядку також не оскаржувалося.

З матеріалів справи вбачається, що посилання скаржника на постанову Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року у справі № 758/819/16-ц (провадження №61-9752св18) є безпідставними оскільки в частині вимог до ОСОБА_1 рішення суду не переглядалося, а суд вважає, що рішення суду повинно виконуватися на підставі раніше виданого виконавчого листа 19.09.2016 р. Подільським районним судом м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення;

У відповідності до ч. ч. 5, 7, 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про зв`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень Розділом III встановлено загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження, п. 21 цього розділу встановлено, що при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначається підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця. Так, зазначений виконавчий лист має відповідну відмітку Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), остання датується 29.09.2022 року, що підтверджується також постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Тому суд вважає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пройшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Згідно ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Згідно ч. 7 Розділу XIII кінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку. Що до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Враховуючи вище наведене, посилання боржника на пропущений строк пред`явлення виконавчих документів до виконання є помилковим.

У відповідності до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, скаржником не надано доказів з приводу того, що приватним виконавцем було неправомірно та безпідставно винесено постанову в рамках виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_3 та порушення приватним виконавцем вимог чинного законодавства під час здійснення ним виконавчих дій в межах даних виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відтак, з огляду на відомості, що містяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд вбачає, що заявниками не було доведено факт неправомірності винесення приватним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, з огляду на те, що Верховний Суд змінив рішення по боржнику ОСОБА_2 , а щодо боржника ОСОБА_1 рішення залишилось без змін. Строк виконання не пропущений, тому суд вбачає, що приватний виконавець діяв правомірно. Виконавчий лист скаржником не визнавався таким, що не підлягає виконанню, тому в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 352, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського Олександра Володимировича від 08.12.2022 про відкриття виконавчого провадження № 758/819/16-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ю.В.Рибалка