Справа № 211/3830/23
Провадження № 2/211/1932/23
У Х В А Л А
про залишення без руху
23 червня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб, укладений між ними 16.05.2013 року.
Однак позовна заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України.
Так, згідно частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частиною другою статті 28 ЦПК України передбачено право позивача пред`явити позов про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, місце проживання відповідача зазначене за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Покровському районі міста. Докази того, що малолітні дитина проживають разом з позивачем, зареєстроване місце проживання якої значиться на території Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, суду не надані, тобто не підтверджене право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на дітей, які проживають разом із матір`ю. Зазначене позбавляє суд можливості вирішити питання щодо дотримання позивачем правил підсудності.
Крім того, в матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору, позивач звернулась з клопотанням про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з тим, що вона є багатодітною матір`ю.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року із змінами і доповненнями, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.
Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору.
Аналіз судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
В обґрунтування доводів щодо важкого матеріального становища позивачем не надано жодного доказу.
Враховуючи викладене та відсутність доказів підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому розмірі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення останньої від сплати судового збору, а тому подане з цього приводу клопотання задоволенню не підлягає. При цьому позивач не позбавлена права усунити вказаний недолік шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження свого матеріального стану, який позбавляє останню можливості сплатити судовий збір.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI передбачено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, що становить 1073,60 гривень.
Згідно частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 185 ЦПК України)..
Враховуючи викладене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків повідомивши, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, …, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст.ст. 27, 28, 175, 177, 185 ЦПК України, -
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М.Ніколенко