Справа №442/1545/23
Провадження №2/442/501/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання: Паньків Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
за участю представників
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить на підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення позивачем 23 років, при умові продовження навчання, а також судові витрати.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.07.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ухвалено стягувати з відповідача в користь матері позивача ОСОБА_3 аліменти на утримания дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 572 грн 00 коп. щомісячно. Стягнення аліментів розпочати з 14.06.2012 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. 11.10.2022 позивачу виповнилося 18 років, і вона продовжує навчатися у Вищому навчальному закладі „Ф. Майорана - І Пізано", - Центр Ліцею, Лінгвістичний музичний - науковий - гуманітарні науки, у м. Рим в Республіці Італія. Перебуває на даний час у 3-му класі за напрямком „Музика". Вказує, що на сьогодні позивача матеріально повністю забезпечує її мати, ОСОБА_4 , яка сплачує грошові кошти за навчання в Університеті та відповідно, надає їй грошові кошти на інші потреби та витрати. Відповідач добровільно відмовляється допомагати позивачці в н утриманні, а позивачу самій важко утримувати себе, оскільки навчання є стаціонарне, на роботу вона не може піти і відповідно необхідні кошти для проживання в Республіці Італія, оплату квартири, харчування, придбання одягу, музичних інструментів та інше. Вказує, що мати позивача не може самостійно її утримувати. Вказує, що її батько працює в Республіці Польща та має досить високі доходи, житлом та матеріально забезпечений, а тому просить позов задовольнити. Вказує, що понесла 3500 грн за вивчення матеріалів справи, надання консультацій, відпрацювання тактики захисту, збір доказів у справі, та підготовку позовної заяви, та очікує понести 3 000,00грн за підготовку відповіді на відзив витрати становлять у розмірі 2 000,00грн; за участь адвоката у судовому засіданні 1 000 грн.
Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином по останньому відомому місцезнаходженню та на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною, провівши розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом та матеріалами справи встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 4).
З довідки Вищого навчального закладу „Ф. Майорана - І Пізано" Центр Ліцею Лінгвістичний музичний - науковий - гуманітарні науки, від 03.01.2023, протокол № 39/2023, вбачається, що ОСОБА_6 , яка народилась в Бориславі (Україна), ІНФОРМАЦІЯ_1 , і проживає в АДРЕСА_1 у 2022/2023 навчальному році постійно навчається у 3 Z класі за напрямком „МУЗИКА" цього навчального закладу (а.с. 6-10).
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з роз`ясненнями п.п. 17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття( незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно з ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. І ці, здавалось би, зрозумілі і прості речі закріплені на міжнародному рівні у Конвенції ООН про права дитини.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18.
Враховуючи, що позивач після досягнення повноліття продовжує навчання у Вищому навчальному закладі „Ф. Майорана - І Пізано" Центр Ліцею Лінгвістичний музичний - науковий - гуманітарні науки та не має змоги влаштуватись на роботу, а також потребує коштів на купівлю одягу, взуття, харчування, засобів гігієни, а відповідач є молодою, здоровою особою працездатного віку, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають до стягнення з останнього на повнолітню дочку, яка продовжує навчання в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму.
На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку відповідатиме інтересам повнолітньої дочки відповідача, яка продовжує навчання.
У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Відповідно до статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

23.02.2023 між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Ловінською Світланою Степанівною (Адвокат) укладено договір про надання правових послуг адвоката № 09/23 від 23.02.2023. Відповідно до п.п. 1.1., 2.1 якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов?язання: по наданню правової допомоги та представництву інтересів Клієнта у всіх судах всіх інстанцій, з усіма правами сторони в процесі, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, ст.ст. 49, 50, 51, 56, 59 КАС України, в тому числі подавати та підписувати позовні заяви, клопотання, скарги на дії державних виконавців, подавати, підписувати та отримувати інші процесуальні документи, змінювати предмет позову, відмовлятися від заявлених вимог повністю або частково, укладати та підписувати мирові угоди, завіряти документи та матеріали, оскаржувати судові рішення (рішення, постанови та ухвали), а також бути представником в органах опіки і піклування виконавчих комітетів, МБТІ та ЕО, Реєстраційних службах, (ЦНАП), в усіх органах виконавчої влади, а також громадських, державних і недержавних організаціях. надавати Клієнтові юридичну допомогу з правового обгрунтування позиції, розробки документів і підготовки матеріалів, що йому необхідні для захисту своїх інтересів; по наданню правової допомоги та представництву інтересів Клієнта у кримінальних провадженнях на усіх стадіях кримінального процесу та справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст.ст. 42-66 КПК України, ст. 271 КпАП України, Митного Кодексу України, Адвокат користується усіма правами захисника і представника у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення. Оплата за надані послуги проводиться за домовленістю сторін, що може бути оформлено додатком до договору, або шляхом погодження рахунку чи підписанням акту виконаних робіт і проводиться у готівковій або безготівковій формі (а.с. 14).

Згідно з додатком до договору про надання правових послуг адвоката, укладеного з ОСОБА_1 , про надання правових послуг адвоката № 09/23 від 23.02.2023, порядок оплати послуг адвоката: за вивчення матеріалів справи, надання консультацій, відпрацювання тактики захисту. збір доказів у справі, та підготовку позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів витрати становлять у розмірі 3 500,00 грн. За підготовку відповіді на відзив витрати становлять у розмірі 2 000,00 грн. За участь адвоката у судовому засіданні Клієнтом оплачується час необхідний Адвокатові на підготовку до судового засідання, підготовку необхідних документів для подання у судовому засіданні та особисту з участь Адвоката у судовому засіданні, незалежно від кількості реально затраченого Адвокатом часу та кількості підготовлених ним документів з розрахунку 1 000,00 грн за одне судове засідання (а.с. 15).

З акту виконаних робіт від 07.03.2023 до договору про надання правових послуг адвоката, укладеного з ОСОБА_1 , про надання правових послуг адвоката № 09/23 від 23.02.2023, вбачається, що по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за вивчення матеріалів справи, надання консультацій, відпрацювання тактики захисту. збір доказів у справі, та підготовку позовної заяви виконано роботи на загальну суму 3 500,00 грн (а.с. 13).

З квитанції до прибуткового касового ордера № 09/23 від 07.03.2023 вбачається, що за послуги адвоката згідно акту виконаних робіт від 07.03.2023 ОСОБА_7 сплатила адвокату Ловінській С.С. 3 500 грн (а.с. 12).

Враховуючи наведене, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн 00 к., а також стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 1 073 грн 60 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 (однієї третини) частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 10.03.2023 і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмір 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_2 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 к. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя Ю.С. Кучаковський