Ухвала

15 червня 2023 року

м. Київ

справа № 635/5758/14-ц

провадження № 61-13528св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року за касаційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк»; банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області 21 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04 травня 2017 року, позов ПАТ «Ощадбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2007 року № 1969 станом на 15 січня 2015 року в розмірі 29 580,98 доларів США, що станом на 15 січня 2015 року еквівалентно 466 672,35 грн.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 04 травня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2007 року № 1969 у розмірі 31 113,79 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 03 січня 2019 року еквівалентно 861 486,83 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій вона, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2021 року: відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції; у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку відмовлено.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася із клопотанням про зупинення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року. Клопотання мотивовано тим, що рішенням Харківського районного суду Харківської області перебувала від 17 листопада 2010 року у справі № 2-4040/10 про звернення стягнення на предмет іпотеки стягнуто з ОСОБА_1 347 190 грн. На цей час перебувають одночасно на виконанні два виконавчих провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» коштів за невиконання вимог кредитного договору № 1969 від 18 листопада 2007 року. Такі дії порушують статтю 61 Конституції України щодо заборони подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Судові рішення у справі № 2-4040/10 про звернення стягнення на предмет іпотеки та у справі № 635/5758/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором стосуються невиконання ОСОБА_1 умов одного й того ж самого кредитного договору № 1969 від 18 липня 2007 року.

Тлумачення статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його виконання (зокрема, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування). Проте указані в заяві обставини щодо зупинення виконання рішення не свідчать про наявність підстав для його зупинення і до заяви не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення. Тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар