Справа № 165/2031/23
Провадження № 2/165/424/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу в місті Києві Єфіменко Денис Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

встановив:

16 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №50456, вчинений 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК "Довіра та Гарантія" заборгованості за кредитним договором в розмірі 10 168,99 гривень.

Положення про підсудність справ врегульовано у Главі 2 розділу I ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, статтею 28 ЦПК України передбачено випадки, у разі яких підсудність справи обирається позивачем.

Так, згідно ч.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 , використовуючи надане йому право вибору підсудності справи, подає позов за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Так згідно ст.90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому положеннями ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що до рішень, які підлягають примусовому виконанню належать також виконавчі написи нотаріусів.

Пунктом 10 глави ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 визначено, що місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Єфіменка Д.О., адреса боржника ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_2 .

В інших постановах приватного виконавця дублюється та ж сама адреса боржника.

Позивачем не надано підтверджуючих доказів того, що заробітну плату йому нараховують органи і установи які знаходяться в м. Нововолинську, а сам він проходить військову службу в м. Нововолинську, що унеможливлює належне визначення судом питання про те, чи вчиняються відповідні виконавчі дії на території, що за підсудність відноситься до Нововолинського міського суду Волинської області.

Оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинявся не у м. Нововолинську, відсутні правові підстави для прийняття Нововолинським міським судом до розгляду вищевказаної позовної заяви.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, саме позивач має право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа.

Оскільки в даному випадку, справа не підсудна Нововолинському міському суду Волинської області ні за загальною, ні за альтернативною підсудністю, відтак справа не може бути прийнята до провадження Новоовлинського міського суду Волинської області .

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Оскільки альтернативною підсудністю має право скористатися лише безпосередньо позивач, суд вважає за необхідне, на виконання ч.2 ст.27 ЦПК України, направити позов в суд, за місцезнаходженням юридичної особи відповідача ТзОВ "ФК "Довіра та Гарантія" (04112, м. Київ, вул. Ігоря Сікорського, буд.8), що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", треті особи які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу в місті Києві Єфіменко Денис Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Роз`яснити позивачу, що передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк