Провадження № 2-др/521/3/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельникова О.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 . ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 про усунення перешкод у користуванні місцем для зберігання автомобіля та стягнення шкоди, -
В Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 . ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 про усунення перешкод у користуванні місцем для зберігання автомобіля та стягнення шкоди.
ОСОБА_1 приймає участь у даній справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, проте не отримував від суду повістки про призначення справи до розгляду в судовому засіданні на 29.12.2022 року.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості надати суду докази на підтвердження понесених ним судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, оскільки його не було повідомлено про дату вищевказаного судового засідання та він дізнався про існування рішення суду, побачивши його в Єдиному державному реєстрі судових рішень 11.01.2023 р., просив поновити встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України процесуальний строк для подання суду доказів на підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Окрім того, ОСОБА_1 поніс витрати на відправку поштової кореспонденції, а саме: витрати на відправку сторонам по справі копій пояснень третьої особи щодо позову в сумі 92,52 грн та копій заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в сумі 1291,66 грн, що загалом складає 1384,18 грн.
Просив питання про розподіл судових витрат вирішити без участі ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_2 надав до суду додаткові пояснення по справі щодо поданої третьою особою заяви, за якими, посилаючись на положення ч. 1 ст. 76, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1 ст. 78, ч. 9 ст. 83, п. 1, ч. 2, ст. 137 ЦПК України, просив суд залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення ОСОБА_1 ; зменшити витрати, які поніс ОСОБА_1 до 10,0 грн, посилаючись на таке.
Позивач зазначає, що ОСОБА_2 жодних доказів, які би підвереджували будь-які витрати ОСОБА_1 , любими засобами зв`язку від відповідача, а також третьої особи ОСОБА_1 , та його адвокатів не отримував.
ОСОБА_1 та його представники не скористалися своїм правом надіслати сторонам по справі: ані самі докази, ані копію заяви про ухвалення додаткового рішення. Заява про ухвалення додаткового рішення разом з додатками відсутні в кабінеті електронного суду позивача.
На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що у даному випадку суд на підставі ч. 9 ст. 83 ЦПК України, має право не брати до уваги будь-які доказі, які не були надіслані ОСОБА_2 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України усі витрати, які поніс ОСОБА_1 під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , не пов`язані з розглядом цієї справи.
Починаючи з часу зупинення провадження по справі, ані ОСОБА_1 , ані його представники не зверталися до суду з будь-якими заявами, клопотаннями по суті справи, на протязі усього 2022 року не вважали за необхідне бути присутніми на судових засіданнях, лише адвокат Мельников О.А. був присутнім (два рази), останній раз у березні 2022 року. Під час судових засідань адвокат Мельников О.А. не робив жодних заяв, клопотань по суті справи, він був лише вільним слухачем, та його, також присутність чи відсутність у судовій залі ОСОБА_1 , жодним чином не вплинуло на прийняття рішення по справі судом першої інстанції.
У зв`язку з відсутністю зацікавленості третьої особи ОСОБА_1 в процесі розгляду цієї справи, позивач не згоден з будь-якими витратами на правничу допомогу, які поніс, чи планує понести ОСОБА_1 , а будь-які витрати стосовно цієї справи є безпідставними, та ілюзійними.
Згідно п. 8 ч. 4 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивач зазначає, що до закінчення судових дебатів, ані ОСОБА_1 , ані його адвокати не скористалися своїм правом своєчасно подати відповідні докази, подати відповідну заяву, а враховуючи ст. 21, ст. 24 Конституції України, умисно створюють ситуацію коли одна із сторін має переваги в зв`язку з недотриманням процесуальних строків цією же стороною. Так позивач позбавлений права: отримати відповідні докази понесених витрат третьою особою; провести аналіз цих доказів, звірити підписи, суми, час понесених витрат, відповідність цих витрат діючому законодавству; подати спростування таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат.
Так, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 14.12.2021 у справі № 922/676/21 подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити не співмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.
Позивач, мешкає в одному будинку, враховуючи добросусідство, позивач вважає необхідним зазначити про зменшення витрат ОСОБА_1 до N*С=Х, де N - кількість разів коли ОСОБА_1 був на судових засіданнях = 2 рази, С - вартість проїзду в громадському транспорті м. Одеса, станом на 2018...2019 рік, дорівнює 5 грн, що у сумі дорівнює 2*5=10 грн.
Позивач ОСОБА_2 просив суду провести судове засідання, яке призначено на 22.06.2023 року, за відсутністю ОСОБА_2 .
Враховуючи, що ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості надати суду докази на підтвердження понесених ним судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його повідомлення про дату та час судового засідання та він дізнався про існування рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень 11.01.2023 р., суд має поновити встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України процесуальний строк для подання до суду доказів на підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат.
В судове засідання учасники справи не з`явилися.
Заява розглянута в порядку ст. 270 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд вважає заяву частково обґрунтованою з таких причин.
Судом не вирішувалося питання про стягнення з позивача на користь інших учасників справи судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
При цьому, згідно ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, судом залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, тобто, фактично ОСОБА_1 виступав на стороні відповідача, та заперечував проти задоволення позовних вимог.
Щодо витрат третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно судової практики право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Так, у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
У справі № 922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
В питанні критеріїв згідно висновку Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За висновками у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При цьому в іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Третьою особою ОСОБА_1 в особі його адвоката Мельникова О.М. до суду на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката в якості гонорару надані:
-копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ВН № 000268 від 16.05.2018 р.;
-копія Договору про надання правової допомоги від 07.05.2020 р.;
-копія Доручення на надання правової допомоги № 6 від 24.01.2022 р.;
-копія Додаткової угоди № 1 від 01.09.2022 р. до Доручення на надання правової допомоги № 6 від 24.01.2022 р.;
-копія Акту про надання правової допомоги від 11.01.2023 р.;
Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги третьою особою не надано.
В наданих договорі, дорученні, додатковій угоді, акті - відсутні у їх текстах умови (пункти) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом.
Провадження у справі відкрито 29 серпня 2018 року.
Згідно позовної заяви заявлено вимоги: - усунути перешкоду ОСОБА_2 , якому належить на праві власності житлова квартира АДРЕСА_2 у користуванні місцем для зберігання а/м №8 на автостоянці, розташованої на прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_3 , зобов`язавши ОСОБА_3 , яка мешкає по АДРЕСА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні ним місцем для зберігання а/м шляхом звільнення місця № 8 від а/м її колишнього зятя; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704,60 грн; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 2000,00 грн; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати за отримання інформації з реєстру у розмірі 46,00 грн; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати членського внеску за користування місцем для зберігання а/м до ОСББ «Ромашка 2007» у розмірі 300,00 грн. за період липень-вересень 2018 року.
Провадження у справі відкрито 29 серпня 2018 року.
ОСОБА_1 вступив у справу як третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору 08 жовтня 2018 року. Участь у справі приймав без представлення інтересів адвоката.
Договір про надання правової допомоги з адвокатом Мельниковим О.М. укладений 07.05.2020 р.
Ордер на представлення інтересів ОСОБА_1 адвокатом Мельниковим О.М. датований 25 січня 2022 року (а. с. 102 т. 2).
Адвокат Мельников О.М. приймав участь в судовому засіданні 26 січня 2022 року (а. с. 103-104 т. 2) протягом 23 хвилин.
Адвокатом Мельниковим О.М. 02 вересня 2022 року надсилалася до суду заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а. с. 153-155 т. 2).
Адвокатом Мельниковим О.М. 02 вересня 2022 року надсилалася до суду заява про залучення його у справі в підсистемі електронний суд (а. с. 198-199 т. 2).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
За викладених обставин, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановивши, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а також відсутність у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, використовуючи свої дискреційні повноваження, має заяву задовольнити частково, стягнувши з позивача на користь третьої особи витрати на правничу допомогу в сумі 1000,0 грн.
Щодо витрат на відправку поштової кореспонденції.
ОСОБА_1 заявлено про стягнення витрат на відправку поштової кореспонденції, а саме: витрати на відправку сторонам по справі копій пояснень третьої особи щодо позову в сумі 92,52 грн та копій заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в сумі 1291,66 грн, що загалом складає 1384,18 грн.
З доказів у матеріалах справи вбачається, що понесені третьою особою витрати на відправку поштової кореспонденції підтверджуються копіями квитанцій, а саме:
Разом складає 1384,18 грн.
З врахуванням вищенаведеного, сума витрат за оплату поштових відправлень підлягає стягненню в розмірі, підтвердженому належним чином доказами (аналогічна позиція Ухвала ВС від 25 листопада 2021 року по справі № 234/466/20).
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Керуючись ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн (одна тисяча грн 00 коп.) та витрати на відправлення поштової кореспонденції в сумі 1384,18 грн (одна тисяча триста вісімдесят чотири грн 18 коп.), що разом складає 2384,18 грн (дві тисячі триста вісімдесят чотири грн 18 коп.).
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
СУДДЯ: В.К.Гуревський