ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1139/21
Провадження №6/477/28/23
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

23 червня 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання Резуник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі №477/1139/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапега Олена Петрівна, про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапега Олена Петрівна, про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку майна залишено без розгляду.

23 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява відповідача у справі ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник просить стягнути з позивача понесені судові витрати у справі у розмірі 30 285 грн, посилаючись в її обґрунтування на положення статей 137, 141, 142 ЦПК України. У підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу заявником долучено до заяви Акт здачі-прийняття юридичних послуг в межах виконання договору про надання правничої допомоги №01 08/21 від 30 серпня 2021 року від 05 жовтня 2021 року та 18 травня 2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №01 12/21 від 05 жовтня 2021 року, №02 від 18 травня 2023 року.

Питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу винесено судом до розгляду у судовому засіданні на 14 червня 2023 року.

14 червня 2023 року, від позивача у справі ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 у якому просила суд у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити, посилаючись на те, що ухвалу про залишення позову без розгляду вона не отримувала, а після її отримання має намір оскаржувати таку в апеляційному порядку. Крім того, посилалася на необґрунтованість поданої відповідачем заяви, так як у ній не зазначено підстав що вказували б на необґрунтованість дій позивача. Просить розгляд заяви проводити без її участі.

У судове засідання 23 червня 2023 року сторони, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. У раніше поданих до суду заявах просили провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи в межах поданої заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд установив наступне.

14 червня 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, у якому просила встановити факт сумісного проживання з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу в період з 2000 року до 28 січня 2021 року; визнати спільною сумісною власністю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , який за життя належав ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 грудня 2005 року приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М., зареєстрованого в реєстрі за №1163; визнати за нею право власності на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 19 липня 2021 року провадження у справі відкрито та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

18 травня 2023 року позивачка повторно не з`явилась у судове засідання призначене у цій справі, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила.

Водночас, у судовому засіданні 18 травня 2023 року представником ОСОБА_6 адвокатом Федоринським В.М. заявлено клопотання про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду.

Внаслідок повторної неявки позивача ОСОБА_2 у судове засідання, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, ухвалою суду від 18 травня 2023 року її позовну заяву залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що під час підготовки справи до судового розгляду представником відповідача подано до суду заяву з орієнтовним розміром витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки позов ОСОБА_2 залишено без розгляду внаслідок повторної неявки позивача у судове засідання, відповідач ОСОБА_6 звернулася із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З усталеної судової практики вбачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Як вбачається з вищевказаних норм процесуального права, чинним ЦПК України дійсно передбачений механізм відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду, однак такий механізм кореспондується з обов`язком відповідача довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Звертаючись із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_6 у мотивувальній частині своєї заяви зазначила лише посилання на норми частини п`ятої статті 142 ЦПК України, не зазначаючи у обґрунтованість своїх доводів фактичних обставин, які б свідчили про наявність певних дій позивача, що у розумінні вказаної норми давали б підстави для її застосування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У свою чергу, як зазначено вище, ОСОБА_6 не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Єдине, на що посилається заявник при поданні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу це норми процесуального права, які регулюють порядок розподілу судових витрат та відшкодування таких витрат під час прийняття певного процесуального рішення у справі.

Однак, встановлено судом, зазначені у заяві ОСОБА_6 витрати вже зроблені, залишення позову без розгляду було обумовлено лише повторною неявкою самого позивача, на підставі чого позов було залишено без розгляду.

Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У даному ж випадку, звернення позивача ОСОБА_2 до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, її дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою її обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Крім того, залишення заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача- це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачем не заявлено та судом не встановлено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви про стягнення з позивача судових витрат.

Керуючись статтями 142, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі №477/1139/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапега Олена Петрівна, про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО