Справа № 175/1726/23
Провадження № 2-з/175/13/23
УХВАЛА

Іменем України

"20" квітня 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бурджанадзе М.І.

представника позивача адвоката Заєць П.Л.,

представника відповідача адвоката Бірюкова С.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Заєць П.Л. про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Заєць П.Л. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, згідно якої просить заборонити відповідачу або її будь якому представникові до набрання законної сили судового рішення по суті спору про поділ майна подружжя у даній справі, будь-яким особам власними силами або за допомогою органів державної влади, органів Міністерства внутрішніх справ, патрульної поліції, тощо вилучати у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 транспортні засоби:

- спеціалізований напівпричіп VAN HOOL марка FS300, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номерАЕ8269ХІ;

- напівпричіп MAGYAR модель SR3MEF номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- спеціалізований напівпричіп BURG модель ВРО-12-24Z номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марка DAF модель XF 95.480, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Заєць П.Л. підтримав заяву, просив її задовольнити. Суду пояснив, що саме такий спосіб забезпечення позову є необхідним оскільки він унеможливить можливе вилучення відповідачем зазначеного майна (вивезення у невідомому напрямку, схову).

Представник відповідача адвокат Бірюков С.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову. Зазначив, що майно яке просить забезпечити представник позивача використовується ТОВ «Спецавтотранс» у своїй діяльності, засновниками якого є позивач та відповідач та мати відповідача, а також іншим підприємством, яке зареєстровано відповідачем, при цьому відповідач є ФОП. Крім, того між сторонами по справі існують суперечності щодо керівних посад в даному підприємстві, що було предметом розгляду в господарському суді. Крім того хоч і майно зареєстровано за відповідачем, воно придбано у період шлюбу сторін по справі та використовується ТОВ «Спецавтотранс» за призначенням.

Вислухавши учасників судового засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом частини третьої статті 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до пункту 5 вказаної постанови суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно позову на забезпечення якого, позивач подав заяву про забезпечення позову, він просить здійснити поділ рухомого майна, шляхом поділу в натурі напівпричепів, спеціалізованих напівпричепів та спеціалізованого сідлового тягача між сторонами.

З доданих до заяви відомостей з`ясовано, що спеціалізований напівпричіп VAN HOOL марка FS300, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номерАЕ8269ХІ; напівпричіп MAGYAR модель SR3MEF номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; спеціалізований напівпричіп BURG модель ВРО-12-24Z номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марка DAF модель XF 95.480, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 зареєстровані за відповідачкою, згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Крім того, судом встановлено, що сторони по справі є співзасновниками ТОВ «Спецавтотранс», що сторонами не оспорюється.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію ФОП та податкових декларацій платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа підприємець та здійснює підприємницьку діяльність з надання в оренду вантажних автомобілів та автомобілів і легких автотранспортних засобів.

Спірне майно придбано в період шлюбу сторін по справі.

Також суд зазначає, що обсяг позовних вимог становить поділ майна подружжя та визнання права власності на частку майна, тоді як позивач просить забезпечити позов щляхом заборонити відповідачу вилучати майно в тому числі через інших осіб, що є фактично обмеженням в користуванні майном, що придбано в період шлюбу сторін. Отже предметом спору данної цивільної справи є поділ майна подружжя, де позивач просить визнати право власності на майно.

Тобто, метою вказаного позову є захист прав власності, а не встановлення порядку користування зазначеним майном тощо. Заявником не було вказано обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог та яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову призведе до невиконання судового рішення.

Застосування такого заходу забезпечення в спірних правідносиних суперечить самій суті інституту забезпечення позову, метою якого є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Вищевикладене узгоджується з правовими висновками викладеним у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 справа № 709/853/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зважаючи на наведені законодавчі положення, правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що наведені доводи є такими, що не доводять необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вилучення майна (а фактично користування майном).

Враховуючи вищезазначені положення статей 149, 150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, практики Верховного Суду, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Заєць П.Л. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,в частині заборони ОСОБА_2 , НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 або її будь якому представникові до набрання законної сили судового рішення по суті спору про поділ майна подружжя у даній справі, будь-яким особам власними силами або за допомогою органів державної влади, органів Міністерства внутрішніх справ, патрульної поліції, тощо вилучати у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса: АДРЕСА_1 транспортні засоби:

- спеціалізований напівпричіп VAN HOOL марка FS300, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номерАЕ8269ХІ;

- напівпричіп MAGYAR модель SR3MEF номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- спеціалізований напівпричіп BURG модель ВРО-12-24Z номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марка DAF модель XF 95.480, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 25 квітня 2023 року.

Суддя О. М. Білоусова