КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/3010/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9562/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гонтарєва Романа Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року у складі судді Скрипник О.Г.,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою, в якій просив встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме: диплому від 28 червня 1994 року Серії НОМЕР_3 Київського університету ім. Тараса Шевченка, додатку до цього диплому (витягу із заліково-екзаменаційних відомостей), посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) від 29 грудня 1993 року серії НОМЕР_1 та трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданих на ім`я ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що з 17 грудня 2022 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії, надавши відповідні документи. Проте, в дипломі від 28 червня 1994 року Серії НОМЕР_3 Київського університету ім. Тараса Шевченка та посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році від 29.12.1993 Серії НОМЕР_4 і в трудовій книжці Серії НОМЕР_2 , його по батькові вказано як « ОСОБА_1 ». Через такі відмінності у написанні по батькові, заявник не може отримати у Пенсійному фонді України пенсію із зменшенням пенсійного віку як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Гонтарєв Р.М. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали суду, просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначено, що суд першої інстанції не звернув уваги, що в даній справі заявником є не заявниця, що просить встановити факт належності їй свідоцтва про одруження, а заявник ОСОБА_1 , учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), яка звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності зовсім інших документів.

Також є необґрунтованим і безпідставним посилання суду на ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суд не звернув увагу, що документи належність яких просить встановити заявник ОСОБА_1 , не є таким документами, як паспорт, військовий квиток, квиток про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану.

Зазначає, що місцевий суд не розібрався в тому, що саме просив заявник, переплутав його вимоги із вимогами іншої особи в іншій цивільній справі, що порушило право ОСОБА_1 на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 72-74), тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду якою відмовлено у відкритті провадження у справі не відповідає, з огляду наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено встановлення в судовому порядку юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на встановлення належності до громадянства України.

Звертаючись у суд із заявою ОСОБА_1 просив встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: диплому від 28 червня 1994 року Серії НОМЕР_3 Київського університету ім. Тараса Шевченка, додатку до цього диплому (витягу із заліково-екзаменаційних відомостей), посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) від 29 грудня 1993 року серії НОМЕР_1 та трудової книжки серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Разом з тим, відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив не зі змісту заяви ОСОБА_1 , а інших обставин, про які заявник не просив, зазначивши, що в силу ч. 3 ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні факт належності свідоцтва про одруження не може бути встановлений.

Частиною 3 ст. 315 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Однак суд всупереч ст. ст. 89, 263 ЦПК України не звернув уваги, що заявник не просить встановлювати факт належності йому свідоцтва про одруження, що видається органом державної реєстрації актів цивільного стану та внаслідок цього безпідставно послався на норму ч. 3 ст. 315 ЦПК України.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, районним судом вимоги, викладені в заяві про встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів залишилися не розглянутими, в той час як викладено мотиви відмови у відкритті провадження щодо інших обставин, про які заявник у поданій заяві не просив щодо належності особі свідоцтва про одруження.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не врахував вищевказаних вимог законодавства у даній категорії справ, наявність підстав для розгляду заяви про встановлення факту в порядку окремого провадження, та дійшов висновку про неможливість установлення у судовому порядку факту, що має юридичне значення за обставин, про які не вказував ОСОБА_1 .

Зазначене свідчить про те, що районним судом зроблено висновки які не ґрунтуються на вимогах поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та за наведених обставин не надавали правових підстав до застосування по справі положень п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Таким чином у відповідності до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гонтарєва Романа Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: