Справа № 450/2879/22 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/67/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивача Сеньківа А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сеньківа Андрія Ігоровича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2022 року в складі судді Добош Н.Б. в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВББ-КОМФОРТ» про приведення земельної ділянки до попереднього стану та стягнення грошових коштів,-

встановив:

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ» про приведення земельної ділянки до попереднього стану та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.09.2022 відкрито провадження у справі.

21.12.2022 представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ» проводити будь-які будівельні роботи на земельних ділянках кадастровий номер :02:001:0507 площею 0,1349 га. та кадастровий номер :02:001:0312 площею 0,1022 га, що знаходяться в с. Горішній Львівського району Львівської області, а також на розташованому на них об`єкті незавершеного будівництва.

Вимоги обгрунитовує тим, що Пустомитівським районним судом Львівської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ» про приведення земельної ділянки до попереднього стану та стягнення грошових коштів.

Предметом спору у даній справі є вимога про приведення земельних ділянок до попереднього стану шляхом демонтажу розташованого на них незавершеного об`єкта будівництва, відтак, відповідні заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як на підставу позову ОСОБА_1 посилається на те, що такий є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній, кадастровий номер :02:001:0507 площею 0,1349 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03) та земельної ділянки, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній, кадастровий номер :02:001:0312 площею 0,1022 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03).

14.02.2020 між сторонами укладено два договори про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), а саме: 1) Договір №1 про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) (надалі - Договір №1). За умови вказаного договору, позивач, як Землевласник, надає, а Землекористувач приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній, кадастровий номер :02:001:0507 площею 0,1349 га. (пп.1.2. Договору №1); 2) Договір № 2 про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) (надалі - Договір №2). За умови вказаного договору, позивач, як Землевласник, надає, а Землекористувач приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній, кадастровий номер :02:001:0312 площею 0.1022 га. (пп.1.2. Договору №2).

За умовами вказаних договорів, завершення будівництва об`єктів будівництва із здачею в експлуатацію має бути проведено землекористувачем строком до 31.12.2021. Обидва договори укладено терміном до 31.12.2021. Термін права користування земельною ділянкою (строк суперфіцію) встановлено до 31.12.2021.

Відповідач ТзОВ «ББК-КОМФОРТ», отримавши право користування земельними ділянками розпочав на них спорудження багатоквартирного житлового будинку, комерційна назва проекту відповідача Житловий комплекс «Сихів Горішній». Інформація про житловий комплекс розміщена на веб-сайті новобудов ЛУН за аресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , долучена до позовної заяви.

Разом з тим, своїх зобов`язань за Договорами відповідач не виконав, а саме, розпочате ним на земельних ділянках будівництво об`єкта будівництва у встановлений строк не завершене, в експлуатацію такий не введений. Розрахунку із позивачем, як землевласником, відповідач не здійснив.

Відповіднодо п.п. 7.8. Договору №1 та Договору №2, у випадку, якщо у термін, вказаний в пп.1.5. цього Договору, Землекористувач не збудує житлові будинки, не введе їх в експлуатацію та між сторонами не буде погоджено продовження строку будівництва, а також у випадку відмови Землекористувача від Договору, то Землекористувач зобов`язаний на вимогу Землевласника привести земельну ділянку до стану, в якому вона була передана Землекористувачу.

Звертає увагу, що вимоги про приведення земельних ділянок до попереднього стану шляхом демонтажу розташованого на них незавершеного об`єкта будівництва, вивезення з неї будівельних матеріалів, конструкцій та будівельних відходів за наслідками проведення демонтажу, а також відновлення грунтового покриву від 04.08.2022, були скеровані позивачем на адресу ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ», однак такі залишилися відповідачем без реагування.

Більше того, намагаючись уникнути відповідальності, відповідач вже після подачі позову змінив місцезнаходження на м. Київ, а також засновників та керівника підприємства. У зв`язку із закінченням 31.12.2021 строку Договорів та, відповідно і права користування земельними ділянками, відомості про припинення права відповідача щодо забудови земельних ділянок (суперфіцію) як іншого речового права, на цій підставі були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Земельні ділянки на момент звернення із заявою про забезпечення позову, належать позивачу. Разом з тим, прибувши на власні земельні ділянки позивач виявив, що 05.12.2022 та 06.12.2022 відповідач знову відновив вже припинені ним будівельні роботи на земельних ділянках та об`єкті незавершеного будівництва, що знаходиться на належних позивачеві земельних ділянках.

Відповідно до висновку судового експерта № 62/22 від 21.10.2022, ступінь будівельної готовності об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться на земельних ділянка позивача, становить 56%. При цьому, судовий експерт дійшов висновку про наявність технічної можливості демонтажу вказаного об`єкта та приведення земельних ділянок до попереднього стану.

Подальше продовження виконання відповідачем будівельних робіт безпосередньо впливає на ступінь будівельної готовності об`єкта незавершеного будівництва, а саме збільшує ступінь його будівельної готовності, тому продовження виконання будівельних робіт відповідачем також змінює технічний стан належних позивачеві земельних ділянок збільшує площу та відсоток їх забудови, що безпосередньо змінює рельєф таких ділянок та зменшує їх ґрунтове покриття.

Наведене свідчить про те, що продовження відповідачем будівельних робі може суттєво ускладнити, чи взагалі унеможливити виконання судового рішення у справі. Крім того, з огляду на відсутність у відповідача права землекористування, подальше проведення відповідачем будівельних робіт на чужій земельній ділянці, є самочинним. Просив заяву задоволити.

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2022 рокув задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВББ-КОМФОРТ» про приведення земельної ділянки до попереднього стану та стягнення грошових коштів відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сеньків А.І., з ухвалою не погоджується, вважає, що суд першої інстанції не з`ясував обставин, що мають значення для вирішення заяви, не дослідив усіх фактів, що призвело до постановлення ухвали з порушенням норм процесуального права.

Покликаючись на предмет позовних вимог, зазначає, що позивач є власником відповідних земельних ділянок, кадастровий номер :02:001:0507 площею 0,1349 га. та кадастровий номер :02:001:0312 площею 0,1022 га, що знаходяться у с. Горішній Львівського району Львівської області.

Звертає увагу на укладення, між ОСОБА_1 та ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ» договорів про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), тобто існування між сторонами договірних відносин.

За умовами вказаних договорів, завершення будівництва об`єктів будівництва із здачею в експлуатацію мало бути проведено землекористувачем строком до 31.12.2021, термін права користування земельною ділянкою (строк суперфіцію) встановлено до 31.12.2021.

Відповідач ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ», отримавши право користування земельними ділянками, розпочав на них спорудження багатоквартирного житлового будинку, однак, своїх зобов`язань за Договорами відповідач не виконав, а саме, розпочате ним на земельних ділянках будівництво об`єкта будівництва у встановлений строк не завершене, в експлуатацію будинок не введений. Розрахунку із позивачем, як землевласником, відповідач не здійснив.

Вимоги про приведення земельних ділянок до попереднього стану шляхом демонтажу розташованого на них незавершеного об`єкта будівництва, вивезення з неї будівельних матеріалів, конструкцій та будівельних відходів за наслідками проведення демонтажу, а також відновлення грунтового покриву від 04.08.2022 були скеровані позивачем ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ», однак такі залишилися відповідачем без реагування.

Намагаючись уникнути відповідальності, відповідач вже після подачі позову змінив місцезнаходження на м. Київ, а також засновників та керівника підприємства.

05.12.2022 та 06.12.2022 відповідач знову відновив вже припинені ним будівельні роботи на земельних ділянках та об`єкті незавершеного будівництва, що знаходиться на належних позивачеві земельних ділянках.

Відповідно до висновку судового експерта № 62/22 від 21.10.2022, ступінь будівельної готовності об`єкта незавершеного будівництва, становить 56%.

Вважає, що подальше продовження виконання відповідачем будівельних робіт безпосередньо впливає на ступінь будівельної готовності об`єкта незавершеного будівництва, а саме збільшує ступінь його будівельної готовності, тому продовження виконання будівельних робіт відповідачем також змінює технічний стан належних позивачеві земельних ділянок збільшує площу та відсоток їх забудови, що безпосередньо змінює рельєф таких ділянок та зменшує їх ґрунтове покриття.

Відтак, продовження відповідачем будівельних робіт може суттєво ускладнити, чи взагалі унеможливити виконання судового рішення у частині демонтажу розташованого на земельних ділянках об`єкта незавершеного будівництва, яке буде трансформоване у завершене.

Також зазначає, що проведення відповідачем будівельних робіт на чужій земельній ділянці є самочинним та не відповідає вимогам закону.

Зважаючи на предмет спору та позовні вимоги, вважає, що заходи забезпечення позову, є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Звертає увагу, що застосування у справі заходів забезпечення є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні доводам скарги.

Судова повістка про виклик в судове засідання на 23.05.2023 направлена на адресу місцезнаходження відповідача ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ», однак повернута з відміткою поштового відділення від 29.04.2023 про відсутність адресата за вказаною адресою, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову місцевий суд, врахувавши позовні вимоги та підстави таких, виходив з того, що заява представника позивача не містить достатнього обгрунтування вжиття забезпечення позовних вимог, а саме, що вказаний захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, щодо приведення земельних ділянок до стану, в якому вони були передані відповідачу та сплати грошових коштів.

Зокрема, до матеріалів справи представником позивача не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що продовження будівельних робіт змінює технічний стан належних позивачу земельних ділянок, а саме збільшує площу та відсоток їх забудови, що безпосередньо змінює рельєф таких ділянок та зменшує їх ґрунтове покриття, тому наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом встановлення заборони проводити будь-які будівельні роботи на земельних ділянках.

При вирішенні заяви суд врахував висновки Верховного Суду викладені у постанові 10 лютого 2021 року у справі №709/853/20.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Таким чином, усі доводи апеляційної скарги, які стосуються неналежного, на думку апелянта, виконання відповідачем ТзОВ «ББК-КОМФОРТ» умов договорів про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), колегія суддів до уваги не приймає, оскільки таким буде надана відповідна правова оцінка у межах розгляду справи по суті.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

При цьому, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 1/an_8423/ed_2018_02_28/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8423" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вінзвернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову, які можуть застосовуватися судом, визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, згідно із п. 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, колегія суддів констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Так, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із виділених матеріалів справи встановлено, що на розгляді у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВББ-КОМФОРТ» про приведення земельної ділянки до попереднього стану та стягнення грошових коштів.

Так, позивач просить зобов`язати відповідача привести земельну ділянку кадастровий №:02:001:0507 площею 0, 1349 га та земельну ділянку кадастровий №:02:001:0312 площею 0, 1022 га, що розташовані за адресою Львівська область, Львівський район, с. Горішній до стану в якому вони були передані відповідачу, шляхом демонтажу розташованого на них незавершеного об`єкта будівництва, вивезення з таких земельних ділянок будівельних матеріалів, конструкцій та будівельних відходів за наслідками проведення демонтажу, а також відновлення грунтового покриву земельних ділянок; стягнути з відповідача на користь позивача грошову сумі в розмірі 5 282 310, 00 грн., що включає 2 641 155, 00 грн. штрафні санкції за порушення умов договору № 1 та 2 641 155, 00 грн. штрафні санкції за порушення умов договору № 2.

При цьому, право власності позивача ОСОБА_1 на земельні ділянки, що розташовані за адресою: Львівська область, Пусгомитівський район, с. Горішній, кадастровий номер :02:001:0507 площею 0,1349 га та кадастровий номер :02:001:0312 площею 0,1022 га, підтверджується копіями Витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Тобто предметом позову є вимоги ОСОБА_1 , які носять майновий характер, оскільки стосуються нерухомого майна та грошових коштів.

На обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову сторона позивача свої доводи зводить до того, що продовжуючи будівельні роботи на земельних ділянках, які є у власності позивача, відповідач збільшує ступінь будівельної готовності відповідного об`єкту, що може суттєво ускладнити, чи взагалі унеможливити виконання судового рішення у справі, у разі задоволення позову.

В свою чергу, згідно із висновком судового експерта № 62/22 від 21.10.2022, ступінь будівельної готовності об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться на земельних ділянка позивача, становить 56% (а.с. 162).

Таким чином, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна та коштів, розмір яких є значним, а також зважаючи на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, колегія суддів приходить переконання, що висновок місцевого суду про відсутність підстав для вжиття заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, зокрема у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання можливого судового рішення про задоволення позову, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, є необгрунтованим.

Крім цього, ступінь готовності незавершеного будівництва безумовно свідчить про можливе вчинення відповідачем відповідних будівельних дій для здачі об`єкта та введення його в експлуатацію.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи матеріально-правові вимоги позивача, обставини справи, які повідомлені заявником у заяві про забезпечення позову, вимоги заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову з огляду на потенційну неможливість виконання позитивного рішення суду, в тому числі у зв`язку зі зміною статусу будови на відповідних земельних ділянках (збільшення рівня готовності будівництва, набуття права власності тощо), є підставними та належним чином обґрунтованими.

Крім цього, запропонований позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ», оскільки обмежується лише можливість проводити будівельні роботи на відповідному об`єкті.

Наведене дає також підстави для висновку про те, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що "…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу".

Таким чином, беручи до уваги предмет спірних правовідносин, колегія суддів приходить переконання про те, що заборона ТзОВ «ВББ-КОМФОРТ» проводити будь які будівельні роботи на земельних ділянках кадастровий номер :02:001:0507 площею 0,1349 га. та кадастровий номер :02:001:0312 площею 0,1022 га, що знаходяться в с. Горішній Львівського району Львівської області, а також на розташованому на них об`єкті незавершеного будівництва, як захід забезпечення позову та охорона матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, зокрема у разі задоволення позовних вимог, є цілком виправданий.

Також, колегія суддів вважає, що про підставність вимог про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь які будівельні роботи на вищевказаних двох земельних ділянках, свідчать власне межі позовних вимог, зокрема, доводи позивача про порушення права користування його земельними ділянками.

Натомість, посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду викладені у постанові 10 лютого 2021 року у справі №709/853/20 є не релевантними для спірних правовідносин, оскільки такі є іншими ніж правовідносини, що були предметом розгляду у цій справі.

При цьому, колегія суддів враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не вплине на права і обов`язки осіб, які не є учасниками даної справи.

Крім цього, у разі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

У частині 2 ст. 154 ЦПК України передбачено за яких умов суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Зустрічне забезпечення - по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків та має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

Згідно з частиною 1 статті 154 ЦПК України метою цього інституту є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, що майновий стан позивача може ускладнити абозробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, чітких підстав передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вжиття зустрічного забезпечення учасниками справи не подано, а судом не встановлено.

Пунктом першим частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сеньківа Андрія Ігоровича задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2022 року скасувати.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Андрія Ігоровича про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВББ-КОМФОРТ» про приведення земельної ділянки до попереднього стану та стягнення грошових коштів задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВББ-КОМФОРТ» проводити будь які будівельні роботи на земельних ділянках кадастровий номер :02:001:0507 площею 0,1349 га. та кадастровий номер :02:001:0312 площею 0,1022 га, що знаходяться в с. Горішній Львівського району Львівської області, а також на розташованому на них об`єкті незавершеного будівництва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Постанова про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження постанови про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВББ-КОМФОРТ» (, м. Львів, пр. Червоної Калини, 24 Б)

Повний текст постанови складений 24 травня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк