Справа № 454/843/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування Червоноградської районної військової адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення додаткових втрат на дитину та судових витрат- ,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 липня 2010 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано 24 липня 2010 року у Виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області.

У даному шлюбі у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так як спільне життя у них не склалося, заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16 січня 2023 року по справі № 454/3384/22 шлюб було розірвано.

Зазначає, що вона разом із дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через повномашстабне вторгнення росії в Україну тимчасово переїхали на проживання у АДРЕСА_1 . Діти проживають там та навчаються у школі, забезпечені всім необхідним. Батько проживає у м. Києві, участі у вихованні дітей не бере. В свою чергу позивач самостійно займається утриманням дітей та після розірвання шлюбу їх виховує.

У зв`язку із цим, просить визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_1 .

Також посилається у позові на те, що в процесі виховання дітей нею понесено додаткові витрати на їх лікування, які полягають у придбанні ліків.

Позивач надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутності суду не поступало.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За таких обставин та зі згоди позивача судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено із матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано.

У даному шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження № серії НОМЕР_1 , від 05 вересня 2012 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 лютого 2016 року, № НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 та двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , однак, на даний час проживають в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Факт проживання дітей із матірю ОСОБА_1 підтверджується актом складеним старостою виконавчого комітету Червоноградської міської ради (м. Соснівка).

Дочка, ОСОБА_4 навчається в 1-а класі місцевої школи, - Соснівській навчально-виховному комплексі №13. Позивачка офіційно працевлаштована, має стабільний дохід, за місцем роботи і проживання характеризуюся позитивно.

ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . і фактично проживає у АДРЕСА_2 . Притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Таким чином, визначення місця проживання дітей із матірю буде відповідати їх інтересам, що в свою чергу не буде перешкоджено у реалізації батьківських прав і обов`язків з виховання та утримання дітей зі сторони Відповідача.

Дані факти знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та не оспорюється ніким із її учасників.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, суд, відповідно до ч.1 ст.161 СК України, враховує ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік та стан здоров`я дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей, піклується ними, може створити належні умови для їх виховання, особисті якості батьків.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя.

Конвенцією ООН «Про права дитини» визначено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Такими обставинами є: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

З врахуванням обставин справи, а саме, що діти сторін фактично проживають із матір`ю, перебувають на її повному утриманні та вихованні, а також те, що Позивачка працює, та належним чином може забезпечити належні умови проживання дітей, приділяє більшу увагу їх вихованню, а тому суд визначає місце проживання дитини разом із матір`ю.

Таким чином суд вважає вказані позовні вимоги позивача доведеними у повному обсязі та такими, які підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення додатковий витрат на дітей.

У позові вказано, що син Назар, часто хворів, довгий час проходив за кордоном курс лікування, діагноз хронічна гранулематозна хвороба. У зв`язку із цим, позивачкою витрачено на проведення обстеження та придбання ліків для сина у розмірі 1130грн.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц.

Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Оцінюючи надані докази, суд вважає, що в цій частині позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір"ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 565 грн. 00 коп. як додаткові витрати на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1073 грн. 60 коп. оплаченого нею судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук