Справа № 172/263/23
Провадження № 2/172/60/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г.

за участю: секретаря судового засідання Глушко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною, визначення способу спілкування з дитиною та участі у її вихованні, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, який рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 року був розірваний. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У березні 2022 року він прийняв рішення, що задля безпеки сина та дружини, вони поїдуть у ОСОБА_6 до родича його дружини, де і будуть проживати на період воєнного стану в Україні. 01.04.2022 року відповідачка з їх сином перетнули кордон України і поїхали до двоюрідного брата дружини, де пробули лише декілька днів. Після чого, не повідомивши позивача, відповідачка з сином переїхала у ОСОБА_7 до чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , з яким на початку лютого 2022 року вона спілкувалася і який, як він в подальшому дізнався, оплачував дружині курси з вивчення французької мови. Тому, коли він отримав судову повістку про виклик до суду у справі про розірвання шлюбу, він не заперечував проти цього.

З моменту переїзду у Францію відповідачка стала перешкоджати йому у спілкуванні з сином. Зателефонувати особисто сину, він не може, бо останній не має власного телефону. Відповідачка заявила, що все спілкування буде відбуватися з її телефону і у той час, в який їй буде зручно. Їх розмови з сином відповідачка перериває, особливо, коли він розпитує сина про те, чим його годують, де і з ким він гуляє, чи не ображають його і чи не залишають його вдома одного. Відповідачка вважає, що регулярне спілкування з сином заважає їй влаштувати своє особисте життя у Франції. Його батьки також не мають можливості спілкуватися з онуком, бо відповідачка не відповідає на їх дзвінки.

У зв`язку з цим, він боїться втратити зв`язок з сином, оскільки відповідачка бажає створити сім`ю з ОСОБА_8 , який за її розрахунком має стати новим батьком для його сина. Виїхати до сина він наразі не має можливості, оскільки в Україні діє заборона на виїзд чоловіків призовного віку за кордон. До того ж відповідачка приховує точну адресу їхнього з сином місця проживання.

Отже, єдиний спосіб спілкування з сином, який йому залишається до припинення воєнного стану в Україні, це регулярне спілкування телефоном і по відеозв`язку. Вказує, що він та син мають право на спілкування один з одним, син, навіть знаходячись на відстані, повинен відчувати піклування і присутність батька, а він як батько, зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини. Відповідачка цього не розуміє, намагається замінити сину рідного батька іншим чоловіком, чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що є підставою для звернення до суд уз цим позовом.

Просить суд:

- зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його вихованні;

- на період дії в Україні воєнного стану та/або до повернення дитини на територію України визначити такий спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з його сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : безперешкодне спілкування з сином засобами телефонного зв`язку та відеозв`язку, у тому числі за допомогою месенджерів Telegram, Skype, Viber, WhatsApp;

- з метою виконання вказаного вище пункту зобов`язати ОСОБА_4 : забезпечити спілкування між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по телефону та відеозв`язку шляхом приймання на своєму телефоні вхідних дзвінків від батька або шляхом телефонування батькові ОСОБА_1 кожного тижня у вівторок та четвер з 18:00 до 20:00 години, у суботу з 11:00 до 13:00 години; дозволяти та надавати можливість сину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкуватися з батьком ОСОБА_1 по телефону та відеозв`язку в будь-який час, коли дитина цього забажає;

- зобов`язати ОСОБА_4 надати ОСОБА_1 в письмовому вигляді за допомогою будь-якого з месенджерів Telegram, Viber, WhatsApp точну та повну адресу місця проживання, перебування сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у разі зміни місця проживання, телефонного номеру повідомити його про це на наступний день з дня настання таких обставин.

Ухвалою від 23.02.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що він спілкується із сином один раз на тиждень десь по півгодини, але вважає, що цього часу не достатньо для нормального спілкування батька з дитиною.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, зазначив, що спору у цій справі немає, оскільки батько все таки спілкується зі своїм сином.

Представник третьої особи Савченко О.А. надала суду заяву про розгляд справи у відсутність третьої особи, просить рішення прийняти на розсуд суду.

Вислухавши учасників та дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 червня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 644.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 року шлюб розірваний.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з інформацією Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06.01.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув кордон України 01.04.2023 року у напрямку «Виїзд».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями ст.ст. 150-151 СК України визначені обов`язки і права батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Із системного аналізу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, однак між батьками дитини виникли непорозуміння з цього приводу та перешкоджання з боку матері, то суд приходить до висновку про необхідність визначити ОСОБА_1 як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дитини.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, а також беручи до уваги пояснення сторін, досліджені наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів самої дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, місце її перебування, дійшов висновку про задоволення позову та визначення судом способу спілкування батька з дитиною, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Крім того, питання про розподіл судових витрат слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 141, 150-151, 153, 155, 159 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною, визначення способу спілкування з дитиною та участі у її вихованні задовольнити.

2. Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його вихованні.

3. На період дії в Україні воєнного стану та/або до повернення дитини на територію України визначити такий спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з його сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- безперешкодне спілкування з сином засобами телефонного зв`язку та відеозв`язку, у тому числі за допомогою месенджерів Telegram, Skype, Viber, WhatsApp.

4. З метою виконання п. 3 резолютивної частини рішення зобов`язати ОСОБА_4 :

- забезпечити спілкування між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по телефону та відеозв`язку шляхом приймання на своєму телефоні вхідних дзвінків від батька або шляхом телефонування батькові ОСОБА_1 кожного тижня у вівторок та четвер з 18:00 до 20:00 години, у суботу з 11:00 до 13:00 години;

- дозволяти та надавати можливість сину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкуватися з батьком ОСОБА_1 по телефону та відеозв`язку в будь-який час, коли дитина цього забажає.

5. Зобов`язати ОСОБА_4 надати ОСОБА_1 в письмовому вигляді за допомогою будь-якого з месенджерів Telegram, Viber, WhatsApp точну та повну адресу місця проживання, перебування сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у разі зміни місця проживання, телефонного номеру повідомити його про це на наступний день з дня настання таких обставин.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову до суду в сумі 2147,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.06.2023 року.

Суддя І.Г. Битяк