РІШЕННЯ

Іменем України

16.05.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря судового засідання Кондрашин В.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ в натурі будинку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ в натурі будинку, з врахуванням заяви про зміну підстави позову просив суд, а саме: провести поділ в натурі будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; виділити йому, позивачу ОСОБА_1 , 1/2 ідеальну частку, за Варіантом № 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи від 10.03.2021 року № 05-21Е як співвласнику 2 (Додаток 1, Таблиця 4), а саме: частку розміром 48, 1 %, до якої входять приміщення житлового будинку у домоволодінні по АДРЕСА_1 площею 51, 8 кв.м: 1 поверх : житлова кімната 5 площею 14,5 кв.м., житлова кімната 6 площею 19,6 кв.м (всього по 1 поверху 34,1 кв. м); 2 поверх: приміщення площею 17,7 кв.м (всього по 2 поверху 17,7 кв. м), частину горища над моєю частиною 2 поверху; прибудову площею 8,8 кв. м (не відображена у документах про право власності та технічній документації) і господарські будівлі: Гараж Г; Виділити відповідачу ОСОБА_3 ідеальну частку за Варіантом № 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи від 10.03.2021 року № 05-21Е як співвласнику 1 (Додаток 1, Таблиця 4), а саме: частку розміром 51,9 %, до якої входять приміщення житлового будинку у домоволодінні по АДРЕСА_1 площею 55,9 кв.м: 1 поверх : 1 коридор площею 2,2 кв. м, 2 санвузол площею 4,0 кв. м., 3 коридор площею 9,2 кв. м, 4 кухня площею 10,5 кв.м , 7 житлова кімната площею 12,3 кв.м (всього по 1 поверху 38,2 кв. м); 2 поверх: приміщення площею 17,7 кв.м (всього по 2 поверху 17,7 кв. м); частину горища над її частиною 2 поверху та надбудову площею 10,7 кв. м (не відображена в документах про право власності), господарські будівлі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь компенсацію в сумі 36 028 (тридцять шість тисяч двадцять вісім) грн. за відхилення від ідеальних часток після поділу та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 06.03.2003 року сторони перебував у шлюбі.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09.10.2018 року шлюб між сторонами був розірваний.

28.01.2009 року між ОСОБА_8 та ним, ОСОБА_3 був укладений договір дарування будинку АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок даруватель подарувала, а сторони, обдаровані, прийняли безоплатно його в дар і одночасно набули право власності по 1/2 ідеальних часток у вказаному будинку. Договір дарування будинку посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрчук І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 138. Право власності на належні частки в житловому будинку зареєстровані ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.02.2009 року належна мені частка житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за № 26072732, аналогічну реєстрацію провела і відповідач. Земельна ділянка площею 0,0479 га, кадастровий № :07:002:0133 за адресою АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок, господарські будівлі та споруди належить сторонам на праві спільної сумісної власності (номер запису про право власності 19714571).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2020 року по даній справі була призначена судова інженерно-технічна експертиза.

Відповідно до висновку № 05-21Е судової інженерно-технічної експертизи, складеного 10.03.2021 року було запропоновано два варіанти для розподілу вищевказаного будинку, з огляду якого він згідний з запропонованим варіантом 1 розподілу житлового будинку(Додаток 1) та господарських будівель як співвласник 2 з стягнення на його користь компенсації в сумі 36 028 (тридцять шість тисяч двадцять вісім) грн. за відхилення від ідеальних часток після поділу.

У зв`язку з тим, що не вдалось досягти домовленості з відповідачем щодо укладання договору про поділ будинководіння в натурі, він змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Просить позов задовлити .

Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Дзеньдзюри С.М.

24.02.2023 року справа передана судді Мартинишин М.О. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 року згідно розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова Турчак М.І. №657/Р від 23.02.2023 року та рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року.

27.02.2023 року ухвалою судді прийнято дану цивільну справу до свого провадження та розпочато здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16.05.2023 року заявлені вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_3 про виділення у володіння та користування в натурі 1/2 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, пояснення дали аналогічні викладеним в позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали та пояснили, що у даній справі було проведено судову інженерно-технічну експертизу, за результатом якої судовим експертом складено 10.03.2021 року висновок № 05-21Е судової інженерно-технічної експертизи, з огляду якого сторона відповідача дає свою згоду на поділ будинку згідна з варіантом №1 згідно висновку експерта, за яким співвласником 1 слід вважати відповідача, а співвласником 2 слід вважати позивача, а також надають згоду на поділ земельної ділянки у згідно з висновком експерта. Просять позов задоволити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 28.01.2009 року між ОСОБА_8 (даруватель) з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (обдаровані), з другою сторони був укладений договір дарування будинку АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок даруватель подарувала, а обдаровані, прийняли безоплатно його в дар і одночасно набули право власності по 1/2 ідеальних часток у вказаному будинку. Договір дарування будинку посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрчук І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 138(а.с.5-6).

Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21759029 від 03.02.2009 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» позивачу належить на праві спільної часткової важності 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер інформаційної довідки №175868444 від 31.07.2019 року земельна ділянка площею 0,0479 га, кадастровий № :07:002:0133 за адресою АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок, господарські будівлі та споруди належить сторонам на праві спільної сумісної власності (номер запису про право власності 19714571) та сторонам на праві спільної часткової важності по 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша статті 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.3 ст.321 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення їх прав.

Згідно з статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб.

Аналогічне право міститься в ст.150 ЖК України, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За таких обставин, судом встановлено, що вказаний будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності, що сторонами вказані обставини не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності

Відповідно до положень ч.3 ст.364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Тобто, вказані норми передбачають можливість виділення співвласнику (співвласникам) частки із майна, що є як у спільній частковій власності, так і у спільній сумісній власності, за умови визначення правового статусу такого майна.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 зазначено, що «частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні».

З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20).

Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року в справі № 295/451/16-ц.

Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16 вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Відповідно до п.6 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - роз`яснити судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зроблено висновок, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 03.10.2018 року у справі №363/928/16-ц, при цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

При поділі нерухомого майна в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 127/14320/15-ц.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Отже, для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка яка залишається у іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України, тобто, з певної точки зору при будь-якому виділі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта.

На підставі ухвали суду від 23.12.2020 року, судовим експертом Качайло Б.В. складено 10.03.2021 року висновок № 05-21Е судової інженерно-технічної експертизи по цивільній справі, до якого висновки:

1.Яка ринкова вартість житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 ?

Ринкова вартість будинковолодіння: 2 331 184 грн.

(два мільйони триста тридцять одна тисяча сто вісімдесят чотири гривні).

2.Який варіант поділу житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальних часток ОСОБА_1 .

Варіант 1 розподілу житлового будинку (Додаток 1)

Співвласнику 1 виділити (план 1,2 пов., зелене штрихування):

1 поверх

1 коридор 2,2 м2

2 санвузол 4,0 м2

3 коридор 9,2 м2

4 кухня 10,5 м2

7 житлова 12,3 м2

Всього по 1пов. 38,2 м2

2 поверх

приміщення 17,7 м2

Всього по 2 пов. 17,7 м2

Всього по будинку 55,9 м2

Співвласнику 2 виділити (план 1, 2 пов., синє штрихування):

1 поверх

5 житлова 14,5 м2

6 житлова 19,6 м2

Всього по 1 пов. 34,1 м2

2 поверх

приміщення 17,7 м2

Всього по 2 пов. 17,7 м2

Всього по будинку 51,8 м2

При цьому, співвласнику 2 потрібно влаштувати кухню, санвузол та двері до приміщень 1 поверху.

У випадку запропонованого вище варіанту розподілу, сторони отримують пропорційно частину реконструйованого горища, яке підлягає розподілу.

Горище виділити кожному із співвласників над його частиною 2 поверху. При цьому, співвласнику 2 необхідно влаштувати вихід на горище.

При даному розподілі співвласник 1 отримає надбудову на 2 поверсі, площею 10,7 кв.м, яка не відображена у документах на право власності, а співвласник 2 отримає прибудову, площею 8,8 кв.м, яка також не відображена у документах на право власності та технічній документації

Розподіл будинку по поверхах є неможливий з тієї причини, що реконструкція мансардного поверху значно збільшила його площу, що не відображено у правовстановлюючій та технічній документації. Це ставить власника 2 поверху у значно гірші умови. Також, велика різниця у технічному стані між 1 та 2 поверхами. Окрім цього, власник 1-го поверху не буде мати доступу до горища

Компенсація співвласнику 2 за відхилення від ідеальних часток становить 36028грн. (тридцять шість тисяч двадцять вісім грн.)

3.Який можливий варіант поділу ( порядку користування) належної ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0,0479га, кадастровий номер :07:002:0133 за адресою АДРЕСА_1 ?

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 31.07.2019р. (а.с.14), площа земельної ділянки, кадастровий номер :07:002:0133, адреса: АДРЕСА_1 становить 0,0479 га.

Площа ділянки, побудованої за розмірами техпаспорту(19,50х30,05) і порахована експертом у програмі AUTOCAD 2010, становить 0,0586га. Відміток про самозахоплену частину ділянки у техпаспорті нема.

Пропонується наступний варіант розподілу ділянки:

Співвласнику 1 виділити земельну ділянку з наступним геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки (починаючи від АДРЕСА_1 , т.1):30,05м; 13,24м; 10,76м; 6,11м; 4,75м; під будинком; 5,14м; 8,00м. Площа ділянки 0,0294га (Дод.2, синє штрихув.)

Співвласнику 2 виділити земельну ділянку з наступним геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки (починаючи від АДРЕСА_1 , т.2): 11,50м; 5,14м; під будинком; 4,75м; 6,11м; 10,76м; 6,31м; 30,05м. Площа ділянки 0,0293га (Дод2, зелене штрихув.)

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зроблено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до частин першої, другої статті 76, частини першої статті 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналіз матеріалів свідчить, що згідно з висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 05-21Е від 10.03.2021 року, суду запропоновано технічно можливі варіанти поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі викладеного, враховуючи зазначені причини подання позову позивачем, врахувавши позицію сторін, керуючись положеннями діючого законодавства України, наявного у суду висновку про технічно можливі варіанти поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 та таке виділення не суперечать нормам чинного законодавства, в найбільшій мірі відповідатиме ідеальним часткам позивача та відповідача та найбільш враховує баланс інтересів кожного із співвласників, а також визнання відповідачкою позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що уточненні позовні вимоги до заяви зміну підстави позовуповністю обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 840,40 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Поділити в натурі будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Виділити ОСОБА_1 1/2 ідеальну частку за варіантом № 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи від 10.03.2021 року №05-21Е як співвласнику 2 (Додаток 1, Таблиця 4), а саме: частку розміром 48,1 %, до якої входять приміщення житлового будинку у домоволодінні по АДРЕСА_1 площею 51, 8 кв. м: 1 поверх: житлова кімната 5 площею 14,5 кв. м., житлова кімната 6 площею 19,6 кв. м (всього по 1 поверху 34,1 кв. м); 2 поверх: приміщення площею 17,7 кв. м(всього по 2 поверху 17,7 кв. м), частину горища над його частиною 2 поверху; прибудову площею 8,8 кв. м (не відображена у документах про право власності та технічній документації) та господарську будівлю: ОСОБА_9 .

Виділити відповідачу ОСОБА_3 ідеальну частку за варіантом № 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи від 10.03.2021 року № 05-21Е як співвласнику 1 (Додаток 1, Таблиця 4), а саме: частку розміром 51,9 %, до якої входять приміщення житлового будинку у домоволодінні по АДРЕСА_1 площею 55,9 кв. м: 1 поверх: 1 коридор площею 2,2 кв. м, 2 санвузол площею 4,0 кв. м., 3 коридор площею 9,2 кв. м, 4 кухня площею 10,5 кв. м , 7 житлова кімната площею 12,3 кв. м (всього по 1 поверху 38,2 кв. м); 2 поверх: приміщення площею 17,7 кв. м (всього по 2 поверху 17,7 кв. м); частину горища над її частиною 2 поверху та надбудову площею 10,7 кв. м(не відображена в документах про право власності) та господарські будівлі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеальних часток після поділу в сумі 36 028 (тридцять шість тисяч двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,40 гривень(вісімсот сорок гривень, сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення - 26.05.2023 року.

Суддя: Мартинишин М.О.