ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2513/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лужецької О.Р.,

при секретарі Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив: визнати недійсним договір позики від 18 травня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4938; визнати недійсним договір іпотеки від 18 травня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4989; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194441 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 41998402; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194223 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про реєстрацію обтяження, номер запису про обтяження: 41998198.

В обґрунтування вимог зазначено, що договір позики від 18.05.2021 року є недійсним, оскільки позивач його не підписував, а, отже, було відсутнє волевиявлення позивача на укладення правочину. Договір іпотеки від 18.05.2021 року підписано особою, яка не була власником квартири АДРЕСА_1 , а, отже, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Вважає, що договори позики та іпотеки від 18.05.2021 є недійсними, та, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають і скасуванню рішення про реєстрацію іпотеки та рішення про реєстрацію обтяження.

Разом з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартину АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10 січня 2022 року надійшов відзив відповідача, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у ньому.

Зокрема, у відзиві зазначено, що позивач був присутній при укладенні оспорюваних договорів, надав нотаріусу для перевірки та набрання договорів позики та іпотеки відповідні документи.

18 лютого 2022 року надійшла відповідь на відзив на позовну заяву від позивача, в якій він наполягав на позовних вимогах, посилаючись на те, що він особисто не підписував, ні договір позики, ні договір іпотеки. Він особисто не знає та ніколи не був знайомий з ОСОБА_3 , коштів від нього прямо чи опосередковано не отримував, в офісі приватного нотаріуса Гамаль І.М. ніколи не перебував, її особисто не знає. Підпис на оспорюваних договорах, посвідчених приватним нотаріусом Гамаль І.М. виконаний не ним, а іншою особою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, викладені у позові та уточнивши позовні вимоги просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194441 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 41998402; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194223 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про реєстрацію обтяження, номер запису про обтяження: 41998198.

В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення не надходило.

Третя особа просила провести розгляд справи без її участі.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 (надалі - Квартира) відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Трапезніковою З.О. 17.04.2007 року.

07 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до 16-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Трапезніковою З.О.17.04.2007 року.

07 жовтня 2021 року державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. видано ОСОБА_2 дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом та повідомлено, що на квартиру, яка перебуває у його власності накладено обтяження, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно Інформаційної довідки від 07.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. внесено відомості про державну реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 41998402, підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 4989, виданий 18.05.2021 року, видавник: Гамаль І.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58194441 від 18.05.2021, приватний нотаріус Гамаль І.М. та внесено інформацію про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 41998198, підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 4989, виданий 18.05.2021 року, видавник: Гамаль І.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58194223 від 18.05.2021, приватний нотаріус Гамаль І.М.

На виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. надано копію нотаріально посвідченого Договору позики від 18 травня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Гамаль І.М. 18 травня 2021 року за реєстровим № 4988 та копію нотаріально посвідченого Договору іпотеки від 18 травня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Гамаль І.М. 18 травня 2021 року за реєстровим №4989.

На виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. надано оригінали витребуваних документів.

Зі змісту наданого Договору позики від 18 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність грошову суму в розмірі 533 949,60 гривень, що є еквівалентом суми 19 346 доларів США на строк до 18 листопада 2021 року. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., за реєстровано в реєстрі за № 4998.

Зі змісту наданого Договору іпотеки від 18 травня 2021 року вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язань сторін за договором позики від 18 травня 2021 року, іпотекодавець ( ОСОБА_2 ) передає, а іпотекодежатель ( ОСОБА_3 ) приймає в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., за реєстровано в реєстрі за № 4989. На підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з посвідченням цього договору іпотеки накладено заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Відповідно до частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України передбачено, що однією із загальних засад цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина перша статті 207 ЦК України, тут і далі у редакції, чинній на час укладення спірного договору).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, провадження № 14-499цс19, серед іншого вказано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2007 року у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Позивач стверджує, що він особисто не підписував, ні договір позики, ні договір іпотеки. Він особисто не знає та ніколи не був знайомий з ОСОБА_3 , коштів від нього прямо чи опосередковано не отримував, в офісі приватного нотаріуса Гамаль І.М. ніколи не перебував, її особисто не знає. Підпис на оспорюваних договорах, посвідчених приватним нотаріусом Гамаль І.М. виконаний не ним, а іншою особою.

Так, відповідно до Висновку експертів № 31819/31820/22-23 від 07.04.2023, експерт встановив, що рукописний запис « ОСОБА_2 » та підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься в графі «Позичальник» на зворотній стороні договору позики від 18.05.2021, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстровано за № 4988, виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою».

Рукописний запис « ОСОБА_2 » та підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься в графі «Іпотекодавець» на зворотній стороні третього аркуша договору іпотеки від 18.05.2021, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстровано за № 4989, виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою».

При оцінці доказу - Висновку експертів № 31819/31820/22-23 від 07.04.2023 року суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З Висновку експертів № 31819/31820/22-23 від 07.04.2023 року вбачається, що проведення судової експертизи доручено судовим експертам відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз Голіяну М.В. та Білоус І.В., які мають освіту вищу освіту другого рівня за ступенем магістра, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 1.1. 2Дослідження почерку та підписів».

Згідно Висновку експертів №31819/31820/22-23 від 07.04.2023 року підтверджується, що судових експертів Голіян М.В. та Білоус І.В. було попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що Висновок експертів №31819/31820/22-23 від 07.04.2023 року містить відомості щодо питань, які стосуються предмету спору у даній справі, а саме стосовно того, чи були підписані Договори позики та іпотеки від 18.05.2021 року позивачем або іншою особою.

З урахуванням Висновку експерта №31819/31820/22-23 від 07.04.2023 року, у сукупності з іншими доказами, суд дійшов висновку, що Договори позики та іпотеки від 18.05.2021 року не підписувалися позивачем - ОСОБА_2 .

Відповідно, волевиявлення позивача на укладення Договору позики та забезпечення зобов`язань за цим Договором від 18.05.2021 року було відсутнє. Про відсутність відповідної волі зазначив і сам ОСОБА_2 , звертаючись з даним позовом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний договір позики від 18.05.2021 року та договір іпотеки від 18.05.2021 року позивач не укладав та не підписував, істотні умови цих Договорів не погоджував, а відтак дані Договори є неукладеними.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. А згідно ч.4 ст.3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 цього Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

Оскільки оспорювані договори позики та іпотеки між сторонами в установленому законом порядку не укладався і відповідно ні у позивача, ні у відповідача не виникло прав і обов`язків за даними договорами, то державна реєстрація іпотеки та реєстрація обтяження на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 порушує його права і законні інтереси та не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194441 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 41998402 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194223 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про реєстрацію обтяження, номер запису про обтяження: 41998198.

В судовому засіданні представник позивача просила скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.11.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.11.2021 року.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 203, 638 Цивільного кодексу України, ст. 2, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень - задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194441 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 41998402.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 58194223 від 18.05.2021 року, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про реєстрацію обтяження, номер запису про обтяження: 41998198.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1 816,00 гривень.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 02 листопада 2021 року у справі №753/21242/21 у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА