Справа № 206/3511/22
Провадження № 2-п/206/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву адвоката Воронько Олексія Давидовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю:

- представника відповідача - адвоката Воронько О.Д.,

- представника позивача - адвоката Сухої М.В.,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року, ухваленому по справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги було задоволено. З ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, ЄДРПОУ - 14352406) стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1844 від 15 серпня 2019 року станом на 05 вересня 2022 року у сумі 163 222,62 гривень, яка складається із: залишку строкового кредиту - 90 641,11 гривень, залишку простроченого кредиту - 24 319,76 гривень, залишку прострочених відсотків - 1 641,80 гривень, залишку прострочених комісій - 46 619,95 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі - 2 481,00 гривень.

19 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача Воронька О.Д. про перегляд вказаного заочного рішення, яка обґрунтована тим, заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором з АТ «Банк Кредит Дніпро» не існує, у зв`язку із тим, що зобов`язання за цим кредитним договором виконані у повному обсязі. ОСОБА_1 не з`являлась в судові засідання, а також не подавала відзив на позовну заяву через те, що дізналась про останні лише після ознайомлення зі справою її адвоката, тобто не могла з`явитися до суду з підстав, що від неї не залежали. В матеріалах справи відсутні підтвердження направлення ОСОБА_1 судових повісток. Наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 підписано невідомою особою, хто його отримав незрозуміло. З наявної у матеріалах справи довідки про доставку електронного листа не зрозуміло який саме документ направлено на електронну адресу, інформацію про те, що вказана у довідці електронна адреса є саме офіційною електронною адресою ОСОБА_1 суду не надавалась, а сама ОСОБА_1 не просила надсилати на вказану електронну адресу будь-які документи. ОСОБА_1 не була повідомленою належним чином про час та дату розгляду справи. У зв`язку із цим, представник відповідача Воронько О.Д. просить суд переглянути заочне рішення Самарського районного суду від 24 лютого 2023 року і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача Воронько О.Д. підтримав заяву та просив її задовольнити, пояснив, що заборгованість ОСОБА_1 була сплачена.

Представник позивача Сухая М.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, оскільки вважає, що суд здійснив усі належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а сама ОСОБА_1 достовірно знала про існування боргу перед позивачем.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши доводи представників позивача та відповідача, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи 16 січня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 06 лютого 2023 року (а. с. 101).

Вказану ухвалу про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви було надіслано відповідачу ОСОБА_1 за адресою вказаною у позовній заяві: АДРЕСА_2 , а також за місцем її реєстрації за інформацією наданою Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради: м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. 11-Б, де відповідно до рекомендованого поштового повідомлення, що містяться в матеріалах справи, 03 лютого 2023 року нею отримано (а. с. 103).

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилась, про поважні причини неявки до суду не повідомила (а. с. 107).

06 лютого 2023 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 відправлено судову повістку про виклик в судове засідання на 24 лютого 2023 року у електронному вигляді, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа за підписом помічника судді Приступко С.Д. Значенню вказаному у довідці сформованої у КП Д-3 щодо відправленого документу в електронному вигляді «С.лист ( ОСОБА_4 )» відповідає текст судової повістки від 06 лютого 2023 року на ім`я, зокрема, ОСОБА_1 . Вказаний документ доставлено до електронної скриньки (а. с. 108-109).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз вищезазначеної статті свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку обов`язкової наявності одночасно двох обставин: перша - відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлена належним чином, проте процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву по справі не скористалась та в судові засідання призначені 06 та 24 лютого 2023 року не з`явилась.

До доводів представника відповідача Воронька О.Д. про те, що ОСОБА_1 не отримувала поштою судову повістку, копію ухвали про відкриття провадження та примірник позовної заяви суд ставиться критично з огляду на наступне.

Верховний суд у своїй постанові у справі № 752/24739/19 (провадження № 61-20936 св 21) від 18 січня 2023 року критично оцінив доводи відповідача в частині того, що ним не отримано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги з додатками 14 липня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правила надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень. За пунктом 99 Правил рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо). Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 222/1402/16).

Крім того, суд критично ставиться до доводів представника відповідача Воронька О.Д. про те, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором з АТ «Банк Кредит Дніпро» не існує у зв`язку з її фактичною сплатою в повному обсязі, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини до заяви про перегляд заочного рішення не долучено, а представник позивача Сухая М.В. вказану інформацію спростувала.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, а тому приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 284-288, 353 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Воронько Олексія Давидовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.О.Кушнірчук