Справа № 214/5101/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

за участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подана їх представником ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом який уточнили, в якому просять: визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_5 на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_8 11.04.2019, 15.04.2019 та 18.04.2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» по АДРЕСА_1 « ОСОБА_5 отримує неправомірну вигоду, злочинець, корупціонер, грабує мешканців Кривого Рогу»; визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_6 на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_8 11.04.2019, 15.04.2019 та 18.04.2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» по пр. Металургів, буд 1 у м. Кривий Ріг « ОСОБА_6 отримує неправомірну вигоду, злочинець, корупціонер, грабує мешканців Кривого Рогу»; визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_7 на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_8 11.04.2019, 15.04.2019 та 18.04.2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» по пр. Металургів, буд у м. Кривий Ріг « ОСОБА_7 отримує неправомірну вигоду, злочинець, корупціонер, грабує мешканців Кривого Рогу»; зобов`язати ОСОБА_8 спростувати поширену відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 недостовірну інформацію, шляхом озвучення ОСОБА_8 через гучномовець за адресою: АДРЕСА_1 , після набрання судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування: «В квітні 2019 року мною, ОСОБА_8 , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме те, що вони отримують неправомірну вигоду, злочинці, корупціонери, грабують мешканців Кривого Рогу.»; стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_9 моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 20 000,00 грн. кожному.

В обґрунтування позову наводять наступне. Позивач ОСОБА_5 працює головою правління ПАТ «Криворіжгаз». ОСОБА_6 працює Директором технічним ПАТ «Криворіжгаз». ОСОБА_7 працює головним бухгалтером ПАТ «Криворіжгаз». В квітні 2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» з`являвся відповідач та через гучномовець близько двох годин кожного разу вигукував, що позивачі отримують неправомірну вигоду, що вони є злочинцями, корупціонерами, грабують мешканців Кривого Рогу.Так, 11.04.2019 відповідач через гучномовець вигукував: «Тут працюють злочинці, оборотні, корупціонери, такі як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Ці корупціонери отримують неправомірну вигоду, використовують владні повноваження. У них не має сорому, вони не червоніють коли отримують хабар. Такі злочинці, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 грабують місцеве населення, у них маєтки за кордоном, діти навчаються за кордоном. Тут знаходяться організоване злочинне угрупування, яким керують ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ». Розповсюдження цієї інформації відповідачем підтверджується відеозаписом з перших секунд. З 9:58 хв. відеозапису відповідач вигукував: «Такі бандити і корупціонери, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , забрали наші підприємства, забрали наш газ і нафту, забрали нашу землю, хочуть забрати наше житло, наші життя та життя наших дітей».15.04.2019 відповідач поширював наступну неправдиву інформацію: Працюють такі злочинці, корупціонери, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Ці корупціонери грабують населення Кривого Рогу» (з 1 секунди відеозапису); «Такі бандити, жиди як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вони живуть «по понятиям». У цьому приміщенні знаходяться «общак», «смотрящими» являються ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 » (з 2:05 відеозапису); «Такі бандити, вороги як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , знаходяться в цих кабінетах» (з 03:36 хв.); «У таких оборотнів, корупціонерів, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у них не має сорому, не червоніють коли отримують хабарі» (з 04:50 хв.) ; «Такі корупціонери як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 забрали наші підприємства, газ, нафту» (з 7:58 хв.).18.04.2019 відповідач поширював наступну неправдиву інформацію: «Я ОСОБА_8 хочу повідомити, що в приміщенні Криворіжгазу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться корупціонери, бандити, оборотні, запроданці, такі як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Вони грабують місцеве населення» (з 1 хв. відеозапису); «Українці платять налоги щоб таким бандитам, оборотням, колядникам, запроданцям, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 добре жилося. Вони отримують неправомірну вигоду, використовують владні повноваження, у них не має сорому коли отримують хабаря. Хабарники, шахраї як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вони повинні знаходитися в Лукянівському СІЗО» (з 4:07 хв. відеозапису); «Такі корупціонери, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 рахують мільйонні прибутки, обкрадаючи бюджетні гроші» (07:54 хв.). Зазначили, що відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим, згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.Посилаються на те що відповідно до ст. 297, ст. 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі , а також недоторканності своєї честі, гідності та ділової репутації. Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.Згідно положень ч. 1 ст. 277 ЦК України та роз`яснень, які містяться п. 19 Постанови №1 фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації.У відповідності до п. 15 Постанови № 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Інформація щодо позивачів була поширена відповідачем через гучномовець, тобто її було розповсюджено серед всіх працівників та відвідувачів ПАТ «Криворіжгаз». Внаслідок чого, інформація про те, що позивачі начебто отримую неправомірну вигоду, є злочинцями та корупціонерами, стала відомою співробітникам ПАТ «Криворіжгаз», де працюють позивачі, а також іншим особам, які відвідували підприємство. Обставини поширення Відповідачем зазначеної інформації про позивачів будуть підтверджені відео зйомкою, запис якої додається до позовної заяви. Зазначена інформація є недостовірною оскільки не відповідає дійсності. Як передбачено ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.Згідно абз. 5, 6 п. 15 Постанови № 1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Тобто для визнання інформації негативною, а відтак недостовірною, та покладення на відповідача обов`язку довести протилежне, достатньо щоб позивач вважав, що інформація порушує його немайнові права.Згідно абз. 1 п. 1 Постанови №1 суди при вирішенні зазначених справ повинні застосовувати, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), яка ратифікована Україною, та рішення Європейского суду з прав людини, як джерело права Статтею 10 Конвенції передбачено право кожного на свободу вираження поглядів.У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.07.1986 року по справі Лінгенс (Lingens) проти Австрії зазначено, що суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а справедливість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Позивачами наводиться, що зважаючи на вищезазначене, інформація, поширювана щодо них відповідачем, по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ними норм права, загальновизнаних правил співжиття, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики і моралі, так такою, що, на переконання позивачів, порушує їх немайнові права, по-друге не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача. Зазначають, що поширення окресленої інформації порушує немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію позивачів.Посилаються на те,що у відповідності до п. 4 Постанови №1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивачів, що в свою чергу впливає на зниження цінності особи позивачів. Також поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку особи позивачів в очах оточуючих, порушивши їх честь, оскільки посади, які обіймають позивачі є соціально важливими, передбачають безперервний процес забезпечення безперебійного розподілу природного газу в м. Кривий Ріг. Враховуючи вищевикладене, вважають, що поширенням недостовірної інформації щодо них, відповідачем завдано шкоди їх немайновим інтересам, порушивши їх гідність, честь та ділову репутацію.Визначаючи спосіб захисту своїх порушених прав, позивачі виходили з того, відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України визначено спростування поширеної недостовірної інформації здійснюється у спосіб, у який вона була поширена.При цьому, позивачами враховані також роз`яснення Верховного СудуУкраїни, викладені в п. 5 та п. 24 Постанови №1, в саме: при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною і спростовується особою, яка її поширила;задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.Разом з цим, внаслідок окреслених порушень прав позивачів, в порядку ст. 23 ЦК України, позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди.Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» приниження честі та гідності й ділової репутації фізичної особи внаслідок протиправних дій самепо собі є моральною шкодою. Разом з тим вважаю, що сума у 20 000,00 грн. є мінімальною для відшкодування душевних страждань позивачів для кожного, відтак, розумною та справедливою.Зазначають про те, що у відповідності до п. 3, п. 5 Постанови №1 вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо. При цьому суди повинні враховувати, що при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною.

11 лютого 2021 року відповідачем ОСОБА_8 до суду подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, відновлення становища, яке існувало до порушення, про примусове виконання обов`язку в натурі. (Т.1 а.с. 220)

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2021 року відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви. (Т.2 а.с. 12).

До суду 16 червня 2022 року, в день судового засідання надійшла та 16 червня 2022 року передана головуючому заява ОСОБА_2 про відвід головуючому по справі судді Прасолову В.М. Ухвалою від 16 червня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 , відмовлено.

До суду 5 січня 2023 року надійшла та 9 січня 2023 року передана головуючому заява відповідача ОСОБА_8 про відвід головуючому по справі судді Прасолову В.М. 9 січня 2023 року ухвалою головуючого судді Прасолова В.М. заяву відповідача ОСОБА_8 від 5 січня 2023 року про відвід судді Прасолова В.М. від розгляду даної справи № 214/5101/19, передано судді, який не входить до складу суду. 12 січня 2023 року ухвалою судді Поповим В. В. вирішено залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_8 про відвід головуючому.

6 вересня 2022 року представник позивачів пояснень не надавала, так як розгляд справи був відкладений. У судове засідання 3 квітня 2023 року, коли справа вирішувалася по суті, позивачі не з`явилися, від представника позивачів надійшла заява, згідно якої остання просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачів, позов задовольнити повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

16 червня 2022 року представники відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 пояснень не надавали, так як розгляд справи був відкладений. Відповідач та представник відповідача у судове засідання 3 квітня 2023 року, коли справа вирішувалася по суті не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву на позов не подавали, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивачів, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: диски (Т.1 а.с. 8,9,10, 217).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: диски (Т.1 а.с. 8,9,10,217), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

На час розповсюдження відповідачем інформації, яка є предметом розгляду у даній справі позивачі обіймали посади: ОСОБА_5 -голови правління ПАТ «Криворіжгаз»; ОСОБА_6 - Директора технічного ПАТ «Криворіжгаз»; ОСОБА_7 - головного бухгалтера ПАТ «Криворіжгаз».

В квітні 2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» з`являвся відповідач та через гучномовець близько двох годин кожного разу вигукував, що позивачі отримують неправомірну вигоду, що вони є злочинцями, корупціонерами, грабують мешканців Кривого Рогу. Так, 11.04.2019 відповідач через гучномовець вигукував: «Тут працюють злочинці, оборотні, корупціонери, такі як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Ці корупціонери отримують неправомірну вигоду, використовують владні повноваження. У них не має сорому, вони не червоніють коли отримують хабар. Такі злочинці, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 грабують місцеве населення, у них маєтки за кордоном, діти навчаються за кордоном. Тут знаходяться організоване злочинне угрупування, яким керують ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ». Розповсюдження цієї інформації відповідачем підтверджується відеозаписом з перших секунд. З 9:58 хв. відеозапису відповідач вигукував: «Такі бандити і корупціонери, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , забрали наші підприємства, забрали наш газ і нафту, забрали нашу землю, хочуть забрати наше житло, наші життя та життя наших дітей». 15.04.2019 відповідач поширював наступну неправдиву інформацію: Працюють такі злочинці, корупціонери, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Ці корупціонери грабують населення Кривого Рогу» (з 1 секунди відеозапису); «Такі бандити, жиди як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вони живуть «по понятиям». У цьому приміщенні знаходяться «общак», «смотрящими» являються ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 » (з 2:05 відеозапису); «Такі бандити, вороги як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , знаходяться в цих кабінетах» (з 03:36 хв.); «У таких оборотнів, корупціонерів, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у них не має сорому, не червоніють коли отримують хабарі» (з 04:50 хв.) ; «Такі корупціонери як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 забрали наші підприємства, газ, нафту» (з 7:58 хв.). 18.04.2019 відповідач поширював наступну неправдиву інформацію: «Я ОСОБА_8 хочу повідомити, що в приміщенні Криворіжгазу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться корупціонери, бандити, оборотні, запроданці, такі як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Вони грабують місцеве населення» (з 1 хв. відеозапису); «Українці платять налоги щоб таким бандитам, оборотням, колядникам, запроданцям, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 добре жилося. Вони отримують неправомірну вигоду, використовують владні повноваження, у них не має сорому коли отримують хабаря. Хабарники, шахраї як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вони повинні знаходитися в Лукянівському СІЗО» (з 4:07 хв. відеозапису); «Такі корупціонери, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 рахують мільйонні прибутки, обкрадаючи бюджетні гроші» (07:54 хв.). Вказані обставини встановлено записами (Т.1 а.с. 8,9,10,217).

До переконання про те, що зазначені висловлювання є твердженням, суд приходить враховуючи характер тверджень, наведення відповідачем аргументів на користь своїх висловлювань, а саме, що він вважає, що позивачі як посадові особи ПАТ «Криворіжгаз» вчинили корупційні, злочинні дії з метою одержання доходу що в свою чергу полягає в надмірних нарахуваннях за послугу з газопостачання в його квартирі.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, ЦК України, Законом України «Про інформацію».

Як передбачено ст. 3 Конституції України, зокрема, людина, її честь та гідність визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Як передбачено ст. 34 Конституції України, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із ч. 1 ст.68Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно дост.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК Українивстановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЦК України, фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 200 ЦК України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Частиною і статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація, ім`я (найменування), авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно з ч.1,2,3ст. 269 ЦК України,особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Статтею 270 ЦК Українивстановлено, що відповідно доКонституції Українифізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Відповідно до ч.1ст.275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленимиглавою 3 ЦК України.

Відповідно дост.276 ЦК України, орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Згідно з ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Отже, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно (ч.1ст. 271, ч.1 ст.272 ЦК України).

Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі; гідність та честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтею 299 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про її захист.

Частина 2 статті 302 ЦК України зобов`язує фізичну особу, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» встановлено, що під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого, є її збереження та передавання у часі та просторі.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» визначено, що кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом. Згідно з ч. 2 наведеної статті ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 11 Закону України «Про інформацію» встановлено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Як передбачено 22 Закону України «Про інформацію, масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб; засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу і дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

У рішенні Європейського Суду з прав Людини Лігенс проти Австрії (12/1984/84/131), зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 Конвенції, свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. На думку Європейського Суду з прав Людини, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.

Таким чином, з сукупності вказаних норм вбачається, що фізична особа має право на захист від розповсюдження недостовірної інформації, при умові, що ця інформація завдає шкоду його честі, гідності діловій репутації цієї особи.

Обговорюючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які стосуються визнання недостовірною та такою, що порушує їх права інформації, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 10 Конвенції передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Таким чином, свобода вираження поглядів не є абсолютною, а підлягає певним обмеженням, спрямованим, зокрем, на захист репутації або прав інших осіб.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень, неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку (рішення ЄСПЛ у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08.07.1986 та у справі «Обершлік проти Австрії» від 22.11.1990). При цьому ЄСПЛ вказує на те, що навіть у випадку, коли судження зводиться до суб`єктивної оцінки, пропорційність втручання може залежати від того, чи існують достатньо вагомі фактичні підстави для спростування судження, оскільки навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (рішення ЄСПЛ у справі «Джерусалем проти Австрії» від 27.02.2001).

Разом із тим, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У відповідних положеннях Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (стаття 32).

Позивачі оскаржують інформацію, яка розповсюджувалась відповідачем через гучкомовець в громадському місці, а саме 11.04.2019, 15.04.2019, 18.04.2019 року, і просять її спростувати.

Суд приходить до переконання що відповідач, 11.04.2019, 15.04.2019, 18.04.2019 поширив негативну, недостовірну інформацію, що не відповідає дійсності, а саме, що позивачі причетні до корупційної, злочинної діяльності, афер.

Суд підкреслює, що послідовний, системний характер згадування про причетність позивачів до корупційної, злочинної діяльності, отриманні неправомірної вигоди, свідчить про те, що ці висловлювання з боку відповідача є твердженням.

При цьому, відповідач, як особа, яка поширює інформацію, не виконав, передбачений ч.2 ст.302 ЦК України, обов`язок переконатися уїї достовірності. У судовому засіданні відповідач не навів доказів на достовірність таких тверджень.

Зазначена вище інформація містить твердження про причетність позивачів до корупційної, злочинної діяльності, отриманні неправомірної вигоди, вона була відкритою для необмеженого кола осіб. Ця інформація містить твердження, висловлені відповідачем, про скоєння позивачами ряду тяжких злочинів. Такі твердження безумовно принижують честь і гідність позивачів, їх ділову репутацію, а отже, порушують їх особисті немайнові права.

На переконання суду вказані твердження, які є недостовірними, не відповідають межам допустимої критики, не можуть бути засобом захисту фундаментальних конституційно-конвенційних прав широкого кола осіб.

Тому, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права, принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яку ОСОБА_8 поширив ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.04.2019, 18.04.2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» по пр. Металургів, буд. 1 в м. Кривий Ріг.

Для поновлення прав позивача підлягає спростуванню негативна, недостовірна, така, що порушує особисті немайнові права, принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформація, яка визначена вище, шляхом шляхом озвучення її спростування ОСОБА_8 через гучномовець за адресою: АДРЕСА_1 .

На переконання суду, для спростування недостовірної інформації відповідач зобов`язаний озвучити через гучномовець за адресою: АДРЕСА_1 , текст наступного змісту:

«В квітні 2019 року мною, ОСОБА_8 , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме те, що вони отримують неправомірну вигоду, злочинці, корупціонери, грабують мешканців Кривого Рогу.»

Обговорюючи обґрунтованість позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже, має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача, що спонукало б відповідача вжити заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв, які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що позивачам завдана моральна шкода в результаті розповсюдження відповідачем інформації, яка є негативною, недостовірною, такою, що порушує особисті немайнові права, принижує честь, гідність та ділову репутацію що завдало їм душевні страждання. Також суд бере до уваги спосіб розміщення негативної інформації, а саме шляхом її розповсюдження безпосередньо біля споруди в якій позивачі здійснювали свою професійну діяльність, до якого має доступ необмежена кількість осіб, характер недостовірної інформації, а саме зазначення в ній, що позивачі причетні до особливо тяжких злочинів. Суд також враховує, що позивачі просять стягнути на свою користь у відшкодування моральної шкоди 20000 грн. кожному. Крім того, суд бере до уваги, що позивачами не доведені такі обставини, якими вони обґрунтовують розмір моральної шкоди, а саме, що вони зверталися до державних органів за захистом своїх порушених прав, витрачали свій час, що в них був порушений звичайний уклад життя. Виходячи з викладеного, зважаючи, що не всі доводи позивачів стосовно розміру моральної шкоди знайшли своє підтвердження, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до переконання, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з відповідача належить стягнути на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. 00 коп. кожному окремо.

Суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд приходить до переконання, що задоволення позову відповідає такому, передбаченому ст.2 ЦК України, завданню цивільного судочинства як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивачів.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За подачу позовної заяви позивачами сплачено судовий збір у розмірі 3 457, 80 грн. кожним окремо, який підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 34, 68, Конституції України, ст.ст.2, 15, 16, 23, 26, 200, 201, 264, 271, 275-277, 297, 299, 301-303, 308, 1197ЦК України, ст.ст. 1, 5, 7, 11, 22Закону України «Про інформацію, ст.2Закону України «Про захист персональних даних», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_5 на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_8 11.04.2019, 15.04.2019 та 18.04.2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» по пр. Металургів, буд 1 у м. Кривий Ріг: « ОСОБА_5 отримує неправомірну вигоду, злочинець, корупціонер, грабує мешканців Кривого Рогу».

Визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_6 на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_8 11.04.2019, 15.04.2019 та 18.04.2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» по пр. Металургів, буд 1 у м. Кривий Ріг: « ОСОБА_6 отримує неправомірну вигоду, злочинець, корупціонер, грабує мешканців Кривого Рогу».

Визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_7 на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_8 11.04.2019, 15.04.2019 та 18.04.2019 року біля центрального входу в приміщення ПАТ «Криворіжгаз» по пр. Металургів, буд 1 у м. Кривий Ріг: « ОСОБА_7 отримує неправомірну вигоду, злочинець, корупціонер, грабує мешканців Кривого Рогу».

Зобов`язати ОСОБА_8 спростувати поширену відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 недостовірну інформацію, шляхом озвучення ОСОБА_8 через гучномовець за адресою: АДРЕСА_1 , після набрання судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування:

«В квітні 2019 року мною, ОСОБА_8 , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме те, що вони отримують неправомірну вигоду, злочинці, корупціонери, грабують мешканців Кривого Рогу.»

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в сумі 3457 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору в сумі 3457 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 , витрати по сплаті судового збору в сумі 3457 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов