Справа № 342/1107/21
Провадження № 2/342/18/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської міської ради, комунальної організації Городенківське державне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Коломийської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Городенківської міської ради, комунальної організації Городенківське державне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Городенківського державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства шкоду в розмірі 255 915,45 грн. та судовий збір у розмірі 3838,73 грн.

Представником відповідача адвокатом Тинів І.Д. подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду, а саме просить суд даний позов залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України з підстав зазначених у клопотанні. Зокрема зазначає, що після прийняття нового ЗУ « Про прокуратуру» роль прокуратури у сфері представництва інтересів держави носить допоміжний характер, оскільки передбачається, що основну роль відіграють профільні органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, які самостійно звертатимуться до суду. ЗУ «Про прокуратуру» закріплено вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у не кримінальних провадженнях. Таке представництво відповідно до ч.3 ст.23 цього Закону здійснюється лише у випадках порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо: 1) захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) відсутній компетентний орган. В даній справі, прокурор, який вступив на захист прав та інтересів Городенківської міської ради не підтверджує неспроможності органу місцевого самоврядування самостійно та в належний спосіб представляти та захищати свої інтереси в суді. Городенківська міська рада є юридичною особою, має визначену структуру та штатну чисельність юрисконсультантів та інших посадових осіб наділених правом на представництво інтересів даної юридичної особи. Крім того, відповідно до відповіді Городенківської міської ради, отриманої на запит адвоката від 08.09.2022 вбачається, що Городенківській міській раді не були спричинені збитки внаслідок виконання судових рішень в частині виплат пов`язаних з поновленням на посаді у Городенківському ДВУВКГ раніше звільнених працівників: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Збитки не обліковувались на балансі Городенківської міської ради. Таким чином представництво прокурора інтересів Городенківської міської ради носить завідомо безпідставний характер, саме представництво міської ради спрямоване на захист уявних майнових інтересів, а не реальних прав та свобод. До того ж, підставою для представництва прокурором інтересів держави має бути наявність порушень або загрози порушень цих самих інтересів. Аналогічним чином, є позиція Городенківського державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, що є самостійним господарюючим суб`єктом з наявною цивільно-правовою та процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно представляти свої інтереси в суді. Прокурор не має права вступати на захист інтересів юридичних осіб, що наділені усіма правомочностями та не являються органами держави. При цьому, представник ДВУВКГ підтверджує те, що не має збитків за фактом заявленого позову про відшкодування, оскільки, за відповідний період веде прибуткову господарську діяльність. Водночас, діє пряма заборона на представництво інтересів державних компаній та комунальних підприємств. Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. (а.с.233-239)

Також, представником відповідача адвокатом Тинів І.Д. подано заяву про розгляд поданого клопотання від 07.12.2022 про залишення позову без розгляду у його відсутності. (а.с.240)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення даного клопотання. Вважає його безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення. Зазначив, що Коломийською окружною прокуратурою на виконання приписів ст..23 ЗУ «Про прокуратуру» було направлено повідомлення позивачам про намір звернутися до суду в їх інтересах із зазначеним позовом та здійснення представництва прокуратурою інтересів держави у даній справі. Підставою представництва прокурором інтересів держави полягає у тому, що з позовом про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу до часу подачі даного позову Городенківське ДВУВКГ та Городенківська міська рада не звернулися і це при тому, що минув майже рік з дня оплати коштів і закінчувалися строки давності, що могло призвести до того, що інтереси держави не будуть захищені. Тому, органи прокуратури вбачають підстави для звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави.

Представник Городенківської міської ради та Городенківської ДВУВКГ та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Городенківьска міська рада на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Вислухавши прокурора Сорочихіна О.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 55 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

«Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Судом встановлено під час розгляду клопотання представника відповідача адвоката Тинів І.Д., яке ним було подано до канцелярії суду 07.12.2022, що прокурор, звертаючись до суду з вказаним позовом, вказує, що опрацюванням інформації, розміщеної у Єдиному реєстрі судових рішень з`ясовано, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2020 поновлено на роботі з 26.05.2018 ОСОБА_3 та із 30.08.2018 ОСОБА_4 . Також на виконання цього рішення, було відкрито виконавче провадження та було перераховано Бурнадз кошти в сумі 255 915,45 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому прокурор, зазначає що оскільки звільнення Бурнадз здійснено з порушенням закону, то на ОСОБА_5 , як на особу, за наказом якої проведено звільнення, покладається обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну Городенківській міській раді та Городенківського ДВУВКГ.

Також встановлено, що представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Тинів І.Д. в поданому клопотанні про залишення без розгляду, зазначає про відсутність підстав для подання позову керівником Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Городенківської міської ради та Городенківського ДВУВКГ.

Так, згідно частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважені органи місцевого самоврядування чи комунального підприємства не здійснюють або неналежним чином здійснють відповідні повноваження, для розгляду заяви недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державного службовця, який займає посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

При цьому, сама по собі обставина на яку покликається прокурор, а саме не звернення Городенківської міської ради та Городенківського ДВУВКГ з позовом, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання такими органами своїх функцій із захисту інтересів держави та була зумовлена відсутністю правових підстав для пред`явлення такого позову, про що було встановлено в судовому засіданні під час розгляду клопотання представника відповідача.

Вказане вище узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, зокрема, постанова від 25.04.2018, справа № 806/1000/17, постанова від 20.09.18, справа № 924/1237/17, постанова від 20.09.18, справа № 924/1237/17, постанова від 07.12.2018, справа № 924/1256/17, постанова від 23.10.2018, справа № 926/03/18, постанова від 06.02.2019, справа № 927/246/18.

З огляду на вищевикладене, судом під час розгляду клопотання представника відповідача, не встановлено безсумнівних обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання представниками Городенківської міської ради чи Городенківського ДВУВКГ, тобто позивачами, один із яких є органом місцевого самоврядування, а інший є комунальним підприємством - самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту «інтересів держави».

Крім того, суд бере до уваги позицію уповноважених осіб Городенківської міської ради, якими не подавалось до суду заяв/клопотань із підтриманням позову прокурора, а було тільки подано 10.12.2021 заяву про розгляд справи без їх участі та про прийняття рішення згідно закону. Прокурором, під час розгляду клопотання представника відповідача, не доведено неспроможність міської ради в передбачений законом спосіб представляти та захищати свої інтереси. Також представником міської ради надано відповідь адвокату від 08.09.2022 із зазначенням того, що їм не було спричинено збитків внаслідок виконання судових рішень при поновленні Бурнадз та Яреми на роботі. Збитки не обліковувались міською радою.

Суд враховує і позицію представника відповідача, зазначену в клопотанні, щодо того, що підстави для подання позову керівником Коломийської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі ДВУВКГ по даній справі також відсутні. Ним зазначено, що КП є самостійним господарюючим суб`єктом, яка дозволяє йому самостійно представляти свої інтереси в суді. Також він наголошує, що у підприємства відсутні збитки за фактом заявленого позову і воно веде прибуткову діяльність. Наголошує, що прокурор немає права представляти інтереси державних компаній та комунальних підприємств. І дані твердження не спростовані представником прокуратури під час розгляду клопотання представника відповідача.

В п.4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» зазначено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.

Судом встановлено, що крім іншого в даній справі прокурор звернувся до суду із позовом до отримання Городенківською міською радою та Городенківським ДВУВКГ повідомлення, направленого йому у порядку частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Оскільки в матеріалах справи відсутня інформація про отримання Городенківською міською радою та Городенківським ДВУВКГ таких повідомлень від прокурора, як і не надано такої інформації представником прокуратури під час розгляду клопотання представника відповідача.

А зміст відповіді представника Городенківської міської ради надана адвокату Тинів І.Д. від 08.09.2022 свідчить про відсутність підстав для представництва Городенківської міської ради в цій справі, оскільки ними стверджується про відсутність отриманих збитків міською радою у зв`язку із здійсненням виплат при поновленні на роботі ОСОБА_4 .

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), прокурор має право звернутися до суду в інтересах держави у разі, якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

З урахуванням наведеного прокурор не позбавлений можливості звернутися до належного суду в інтересах відповідного суб`єкта з обов`язковим дотриманням встановленого законом порядку.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

За вищенаведених обставин, під час розгляду клопотання від 07.12.2022 поданого представником відповідача адвокатом Тинів І.Д., суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки під час судового розгляду клопотання було встановлено, що у прокурора відсутні повноваження на даний час для звернення до суду із позовом в інтересах держави по даній справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 185, 255-261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської міської ради, комунальної організації Городенківське державне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Гайдич Р. М.