справа № 755/5855/23
провадження № 2/755/3646/23
суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції у м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків в порядку регресу,
22 травня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Головного управління Національної поліції у м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків в порядку регресу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом подачі відзиву, а третя особа МТСБУ - правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 22 травня 2023 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками справи заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.04.2020 року, о 13-30 годині, в м. Києві на Північному мосту, керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував зміни в дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд (зіткнення) на автомобіль «Ciтроєн», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в свою чергу від зіткнення здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
За постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року у справі № 755/6644/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 30.04.2020 року та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 20)
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП працював на посаді поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та керував автомобілем марки «Рено», державний номер НОМЕР_1 , який закріплений за ОСОБА_1 на підставі наказу ГУНП у м. Києві від 25.04.2017 №73 (перзакріплений у 2020 році на підставі наказу від 21.01.2020 №40). (а.с. 16, 27)
Крім того, 27.04.2017 року між ГУ НП у м. Києві та ОСОБА_1 було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілісності переданого йому від ГУНП у м. Києві під розписку транспортного засобу «Рено», державний номер НОМЕР_1 . (а.с. 26)
За даними Журналу обліку інструктажів водії ГУ НП у м. Києві, Журналу обліку виїзду (заїзду) службового автотранспорту ГУ НП в м. Києві, Ростановки нарядів від 30.04.2020 року, ОСОБА_1 30.04.2020 року о 13.30 год. виконував свої посадові обов`язки. поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та керував автомобілем марки «Рено», державний номер НОМЕР_1 . (а.с. 48-49, 50-53, 54-58)
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ГУНП у м. Києві відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.04.2017 року (а.с. 23)
Станом на дату вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено», державний номер НОМЕР_1 , не була застрахована, про що зазначає позивач у позовній заяві, підтверджується листом Головного управління Національної поліції у м. Києві Центру забезпечення №2 про надання інформації №105/125/34/01-2020 від 15.06.2020 та не заперечується відповідачем. (а.с. 13)
Враховуючи, що на момент ДТП службовий автомобіль «Рено», державний номер НОМЕР_1 , який перебуває на балансі ГУНП у м. Києві не був застрахований, водієм пошкодженого автомобіля «Сітроєн», державний номер НОМЕР_2 було подано до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування. (а.с. 13)
Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.06.2022 року у справі № 910/20697/21 стягнуто з ГУНП у м. Києві на користь МТСБУ збитки в порядку регресу у розмірі 65 882,68 грн., які в повному обсязі сплачено ГУНП у м. Києві відповідно до платіжного доручення № 6335 від 27.07.2022 року. (а.с. 12-17, 18)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України визначає, що джерелом підвищеної небезпеки є - діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України №4 від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», встановлено, що, особа, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК України).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавала шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року у справі №534/872/16-ц (провадження № 61-11969св18) зазначив, що «з аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування», що також підтверджено висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі 317/2409/19.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в межах даного спору, позивачем правомірно заявлені вимоги про відшкодування в порядку регресу за рахунок відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 68 152,68 грн., сплаченого позивачем ГУ НП у м. Києві за наслідками матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої з вини працівника ГУ НП у м. Києві, відповідача ОСОБА_1 , при виконанні ним трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору.

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Головного управління Національної поліції у м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 265, 272, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Національної поліції у м. Києві до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Головного управління Національної поліції у м. Києві (Код , м. Київ, вул. Володимирська, 15) матеріальну шкоду у розмірі 68 152,68 грн. та судовий збір в сумі 2 684,00 грн., а всього на загальну суму 70 836 (сімдесят тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 68 копійок.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ст. 284 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 29 червня 2023 року.

Суддя: В.І. Галаган