Справа № 523/5768/23
Провадження №2/523/2995/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій просить визнати мирову угоду від 20.04.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поділ майна набутого у шлюбі вказану в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 17.02.2017р. у справі № 1527/3743/12 недійсною.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

На запит судді, 05 квітня 2023 року засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» сформовано відповідь №16909 з Єдиного державного демографічного реєстру, щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 , згідно якої за вказаними параметрами особу не знайдено.

05.04.2023 р., суддею направлено запит до відділу адресно -довідкової роботу ГУ ДМС України в Одеській області, щодо місця реєстрації відповідача, що передбачено ч.1 ст.187 ЦПК України, станом на час постановлення даної ухвали відповідь не надходила.

13 квітня 2023 року (вх.№ 9969) ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, яка була передана на розгляд судді 17.04.2023р. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на предмет та підстави позову, на порушення з боку відповідача її майнових прав, на ту обставини що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, у разі його задоволення, а тому просить забезпечити позовні вимоги, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 768,5 кв.м.) та павільйон- бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з літнім майданчиком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в цілому складається: з нежитлової будівлі павільйон -бару літера «А», загальною площею 98,8 кв.м, з літнього майданчика літера «Б» загальною площею 97,8 кв.м. та заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчуження нежитлових будівель у будь-який спосіб, а також реєстрацію права власності.

Суддя розглядає дану заяву без повідомлення учасників справи, згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суддя доходить на ступного висновку.

Згідно приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивач вказує на те, що необхідно вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлові будівлі: кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 768,5 кв.м.) та павільйон- бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з літнім майданчиком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в цілому складається: з нежитлової будівлі павільйон -бару літера «А», загальною площею 98,8 кв.м, з літнього майданчика літера «Б» загальною площею 97,8 кв.м

Проте, матеріали заяви, які зводяться лише до перерахунку ухвал та рішень суду за вимогами як ОСОБА_1 , та і ОСОБА_2 , не містять жодних відомостей та/ або посилань на відповідні правовстановлюючі документи, щодо належності вказаного вище нерухомого майна, як ОСОБА_1 та і ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суддя не може пересвідчитися в актуальності інформації, тоді як вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно може порушити права можливих інших осіб на володіння та розпорядження майном. Не містять таких відомостей і матеріали позовної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України. Позивачем у поданій заяві не зазначені обставини, які свідчать про існування реальної загрози відчуження відповідачем належного їй майна, а твердження про те, що дії ОСОБА_2 порушують її майнові права є лише її припущенням, що не може слугувати безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Також в порушення п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, суддя вважає, що ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не навела достатнього обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, вчинення ОСОБА_2 дій, які дають підстави вважати про його намір відчужити майно та самого факту належності відповідачу вказаного нерухомого майна на сьогоднішній день, що позбавляє суддю можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до переконання, що подана позивачкою заява про забезпечення позову є необґрунтована, не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути.

Роз`яснити позивачці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Одеси.

Ухвалу суду складено та підписано суддею 19 квітня 2023р.

Суддя