Номер провадження: 88-ц/813/3/23
Справа № 501/578/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Кузьміч Г.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області зі скаргою, щодо якої в подальшому змінювала вимоги, на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 .

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18 липня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Дану ухвалу ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 липня 2019 року скасовано та прийнято постанову, якою скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 20.12.2018 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 56672062. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича щодо передачі на реалізацію ДП «Система електронних торгів арештованого майна» двокімнатної квартири, жилою площею 30,2 кв.м, загальною площею 48,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_1 . Скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 12.12.2018 року про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженню № 56672062 залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Визнаючи неправомірною та скасовуючи постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 20 грудня 2018 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 56672062, суд апеляційної інстанції виходив з того, що приватний виконавець у 10-денний термін не надав можливість сторонам виконавчого провадження досягти згоди щодо вартості майна, та до спливу 10-денного терміну 20 грудня 2018 року прийняв постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Визнаючи неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. щодо передачі на реалізацію ДП «СЕТАМ» спірної квартири, апеляційний суд виходив з того, що площа квартири, на яку звернуто стягнення, не перевищує площу визначену в одній з умов Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», іншого нерухомого майна за ОСОБА_1 не зареєстровано, спірна квартира є єдиним нерухомим житловим майном скаржника, тому дана нерухомість підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_2 та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича - залишені без задовлення, а постанова Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року - без змін.

У квітні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович звернувся до суду із заявою про перегляд постанови апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2020 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що апеляційна скарга була підписана особою, яка не має права її підписувати, внаслідок чого апеляційна скарга підлягала поверненню, а не розгляду по суті. Адвокат Мойсєєнко М.О., через відсутність належним чином укладеного договору на представництво з ОСОБА_1 , яка тривалий час перебувала за кордоном, фактично діяла в інтересах ОСОБА_3 , яка не мала права передоручати представництво інтересів ОСОБА_1 іншій особі.

Крім того, на час звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, існує діаметральна протилежна позиція Верховного Суду ніж та, яка викладена у постанові Одеського апеляційного суду залишеною без змін в касаційному порядку.

Дані обставини, на думку заявника, є істотними та такими, що не були і не могли бути відомі заявнику на час звернення до суду, і тому є підставою для перегляду рішень за нововиявленими обставинами на підставі ч. 2 п. 1 ст. 423 ЦПК України.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами передбачено у статтях 423-429 глави 3 розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Першим критерієм, який вказує на можливість перегляду за нововиявленими обставинами, є те, що рішення, яке підлягає перегляду, має обов`язково набрати законної сили.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) установлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду(частина друга статті 423 ЦПК України).

Тобто нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Чинний ЦПК України містить і перелік підстав, які виключають можливість перегляду судового рішення.

За частиною четвертою статті 423 ЦПК не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 423 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

У частинах першій, другій статті 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другоюстатті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Так, в поданій до суду заяві про перегляд рішень апеляційного суду за нововиявленими обставинами приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. зазначає, що на час ухвалення апеляційним судом Одеської області постанови від 21 травня 2020 року та набрання нею чинності, йому не були відомі обставини, які є істотними для справи, а саме про те, що адвокат Мойсєєнко М.О. не мала належних повноважень на представництво інтересів боржника та власника спірної квартири ОСОБА_1 , яка тривалий час перебувала за кордоном, а діяла в інтересах матері заявника ОСОБА_3 , яка намагається зберегти квартиру, як власне джерело доходу, що було підставою для закриття апеляційного провадження в порядку п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, а не для розгляду апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 по суті.

Заявник вказує, що про дані обставини йому не було відомо 21 травня 2020 року, а дізнався він про це вже 07.04.2021 року.

Колегія суддів, вивчивши наведені доводи та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не є такими, оскільки вони не входять до переліку обставин, які передбачені ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно з ч. ч. 1, 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера

Отже, ордер оформляється адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі укладеного договору.

Адвокат діє під присягою і несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді. Також адвокат несе відповідальність за умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень установленим договором.

В розумінні ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 року у справі № 260/916/20.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 особисто приймала участь у розгляді справи в суді та підтримувала доводи поданої скарги відносно приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М.

Крім того, обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами, тобто такими, що не могли бути відомі під час розгляду справи заявнику та перегляду її в апеляційному порядку.

Заявник будучи учасником справи, що переглядається, має процесуальні права передбачені ст. 43 ЦПК України серед яких регламентоване і право ознайомлюватися з матеріалами справи.

Про наявність в матеріалах справи документального підтвердження представництва інтересів заявника ОСОБА_1 адвокатом Мойсєєнко М.О. заявник, як учасник справи не міг не знати, тобто повинен був знати та звернути увагу суду на відсутність належних документів представництва під час розгляду справи в апеляційному порядку або ж принаймні зазначити в якості одного з доводів касаційної скарги для оцінки їх в касаційному порядку.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо).

Судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК України порушує принцип правової визначеності та право на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Оскільки обставини, на які посилався заявник у заяві про перегляд ухвали та постанови апеляційного суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, були та мали бути відомими заявнику та існували на момент розгляду справи апеляційним судом та ухвалення ним постанови від 21 травня 2020 року, їх не можна вважати нововиявленими.

Враховуючи наведене, обставини, на які посилається заявник, не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки не є суттєвими і крім того не могли не бути відомими заявнику на час прийняття постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року та не тягнуть за собою підстав для перегляду винесеного рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вони не впливають на мотиви суду щодо наявності підстав для часткового задоволення скарги на дії та рішення приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій - відмовити.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений: 05 липня 2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова