Справа № 452/1234/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2023 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 08 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Самбірського міського управління юстиції Львівської області, запис за №301. Позивач вказала, що від даного шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких є неповнолітньою син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вважає одруження з відповідачем невдалим через повну відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейно-шлюбні відносини, в результаті чого між подружжям втрачено почуття поваги та любові. Сторони, хоча і проживають разом, проте спільного господарства не ведуть. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 квітня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 25 травня 2023 року (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.16,17), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечує проти надання строку для примирення, прохала суд провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.16 зворотна сторона,19), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердив та вказав, що ним визнаються позовні вимоги у повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечував проти надання строку для примирення, прохав суд провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.20).

Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві та додатковій заяві, поданій до суду, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про одруження, вбачається, що сторони одружились 08 листопада 2003 року та зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Самбірського міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 08 листопада 2003 року зроблено запис за №301 (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей, один з яких є неповнолітній, а саме, доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,6).

З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через повну відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейно-шлюбні відносини, в результаті чого між подружжям втрачено почуття поваги та любові. Сторони проживають разом, проте спільного господарства не ведуть. При цьому, сторони вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-2,7,8,9,18,20).

Відповідач ОСОБА_2 вказані обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, про що зазначив в заяві по суті справи, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, письмово заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.18,20).

Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 як особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не зверталася до суду з проханням відновити своє дошлюбне прізвище, натомість, позивач прохала після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_5 ».

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,206,247,259,263-268,274,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Самборі Львівської області (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області від 09 грудня 2003 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Самборі Львівської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Самбірським МВ УМВС України у Львівській області від 19 листопада 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), зареєстрований 08 листопада 2003

року у відділі реєстрації актів громадянського стану Самбірського міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №301 від 08 листопада 2003 року, які мають одну спільну неповнолітню дитину.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 й надалі іменуватися цим самим прізвищем.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ