Справа № 453/371/23
№ провадження 2/453/240/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Ясінського Ю.Є.
секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.,
розглянувши у залі суду у м. Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з участю третіх осіб без самостійних вимог приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимира Ігоровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
09 березня 2023 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(Надалі - Товариство), за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимира Ігоровича, в якій просить суд визнати виконавчий напис № 2820 від 11 січня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 15 березня 2023 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Розгляд справи відбувся 07 червня 2023 року без учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 11 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2820, про стягнення з неї на користь відповідача - Товариства за період з 29 листопада 2021 року по 17 грудня 2021 року суми заборгованості в розмірі 9450 гривень.
Позивач вказує, що про наявність оскаржуваного виконавчого напису їй стало відомо виключно з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №68773886 від 21 липня 2022 року.
Також скан-копії матеріалів виконавчого провадження приватним виконавцем було розміщено в Автоматизованій системі виконавчого провадження, зокрема копія заяви стягувача про примусове виконання рішення; копії згаданого вище оскаржуваного виконавчого напису, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.
Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, сума заборгованості виникла за Кредитним договором №4485940 від 08 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником всіх прав і обов`язків якого за Договором факторингу №29-11-102 від 29 листопада 2021 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: порушення Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 2019 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.
Позивачка зазначає, що про існування заборгованості по кредитному договору їй не було відомо, так як будь яких кредитних договорів з ТзОВ «Вердикт Капітал» вона не укладала. Також зазначає, що її не було повідомлено про відступлення вимог за згаданим кредитним договором відповідачу, а також не надіслано будь-яких вимог про сплату боргу.
Внаслідок того що, як зазначає позивачка, у нотаріуса були відсутні законні підстави для вчинення спірного виконавчого напису, просить суд позов задоволити.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак представник позивача адвокат Олексишин І.Б. до початку судового засідання подав заяву (вх. 3024), в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач - Товариство про час і місце судового розгляду було повідомлено належним чином. Відзиву на позовну заяву уповноваженим представником суду не подано.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І. належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Письмові пояснення щодо предмету позову від них до суду не надходили.
У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
08 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено кредитний договір № 4485940.
Згідно Договору факторингу № 29-11-102 від 29 листопада 2021 року правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», за Кредитним договором №4485940 укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
11 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис № 2820 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 4485940 від 08 серпня 2021 року в сумі 9 450 гривень.
Відповідно до змісту даного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 29 листопада 2021 року по 17 листопада 2021 року включно.
Сума заборгованості складає 9 450 гривень, в тому числі:
-2 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту;
-6 950,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією;
-плата, отримана зі Стягувача, ТОВ «Вердикт Капітал», за вчинення виконавчого напису нотаріусом, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І. від 21 липня 2022 року було відкрито виконавче провадження ВП № 68773886 з виконання виконавчого напису №2820, виданого 11 січня 2022 року приватним нотаріусом ІваноФранківського міського нотаріального округу ІваноФранківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 9 450 гривень.
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
При вчиненні оспорюваної нотаріальної дії приватний нотаріус посилався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
- п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»;
- доповнити розділ пунктом 11 такого змісту:
«11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основними зобов`язаннями до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються:
А) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;
Б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;
В) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;
Г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;
п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:
«Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
А) оригінал кредитного договору;
Б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.»
Також, на думку Київського апеляційного адміністративного суду, оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необгрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника).
Аналізуючи вищенаведені обставини, відповідач здійснив позасудове врегулювання спору шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі у відповідності до Постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, тобто в момент вчинення виконавчого напису нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та нечинним, у зв`язку з чим законних підстав для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису на кредитному договорі не існувало.
Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував того, що законодавство України не передбачає такого способу позасудового врегулювання спорів.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року (пункт 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку).
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц.
Як вбачається з наявних у справі доказів, заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, а нотаріус, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, не врахував того, що законодавство України не передбачає такого способу позасудового врегулювання спорів як вчинення виконавчого напису на кредитному договорі.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно норм ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Такі докази, які б підтверджували надання правових послуг, до матеріалів справи додані не були, що внеможливлює суд задовольнити судові витрати в пункті витрат на правничу допомогу адвоката.
Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 16, 509, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву - задовольнити.
Визнати виконавчий напис № 2820 від 11 січня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом ІваноФранківського міського округу ІваноФранківської області Личук Тарасом Володимировичемпро стягнення з ОСОБА_1 9 450 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Ю.Є. Ясінський