Ухвала

05 липня 2023 року

місто Київ

справа № 646/2138/19

провадження № 61-4526ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жамойда Галина Миколаївна, ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у березні 2019 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС»), ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жамойда Г. М., ОСОБА_3 , у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жамойди Г. М. про державну реєстрацію права власності ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 21 жовтня 2021 року Червонозаводський районний суд м. Харкова задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд визнав незаконним та скасував рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жамойди Г. М. від 03 січня 2019 року, індексний номер рішення 44946075, про державну реєстрацію права власності ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Визнав за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67, 10 кв. м, житловою площею 38, 90 кв. м.

Витребував із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67, 10 кв. м, житловою площею 38, 90 кв. м.

Здійснив розподіл судових витрат.

Скасував заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 червня 2019 року.

Постановою від 25 жовтня 2022 року Полтавський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС», скасував рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

Здійснив розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 23 березня 2023 року з використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2021 року залишити в силі.

Ухвалою від 06 квітня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Заявник 26 червня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами щодо визначення ціни позову та доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 210/2271/19, щодо застосування статті 5 ЦК України;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, за змістом яких однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- (3) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17, у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 139/929/17, щодо застосування частини першої статті 35, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку»;

- (4) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 209/2599/17, відповідно до яких якщо іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як Законом України «Про іпотеку», так і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, щодо надіслання боржнику повідомлення-вимоги про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та усунення таких порушень, то державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ним проведена всупереч приписів чинного законодавства;

- (5) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 815/2595/17, згідно з якими для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу);

- (7) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18, у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, від 14 липня 2021 року у справі № 201/7014/18, від 30 вересня 2021 року у справі № 127/15802/15-ц, від 02 травня 2022 року у справі № 754/716/19, від 30 червня 2022 року у справі № 638/17318/17, від 30 червня 2022 року у справі № 193/724/19, від 21 липня 2022 року у справі № 206/362/20, за змістом яких Закони України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягає застосуванню навіть у разі звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку;

- (8) відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо можливості направлення не іпотекодержателем, а нотаріусом письмової вимоги про усунення порушень договору.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пунктах 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року.

Заявник зазначив, що постанову Полтавський апеляційний суд ухвалив 25 жовтня 2022 року, копію постанови суд апеляційної інстанції йому направив засобами поштового зв`язку 27 лютого 2023 року. На підтвердження цього факту надав копію листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року № 09-04/125/2814/23 та копію листа Полтавського апеляційного суду від 16 червня 2023 року

№ 4.11-05/ЕП-523/23.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження зазначеного рішення пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу № 646/2138/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жамойда Галина Миколаївна, ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак