ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
27 червня 2023 року м. Мукачево Справа №303/3818/23
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу
за позовом Національної академії внутрішніх справ від імені якої діє Говорова Ірина Вадимівна
до відповідача: ОСОБА_1
про стягнення інфляційної складової та трьох відсотків річних від суми заборгованості,
Також уповноважений представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2684,00 грн.
Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст. ст. 526, 610, 611, 623, 625 Цивільного кодексу України.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Позивач у заяві від 28.04.2023 (а.с. 47) не заперечила проти ухвалення по справі заочного рішення.
Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2014 року (надалі Рішення) присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ, витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі у розмірі 17 474, 04 гривень та 244,60 гривень судового збору.
Рішення суду набуло законної сили 11.07.2014.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини щодо укладання між сторонами договору про підготовку фахівця, згідно з яким ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів державного бюджету, а також неповернення коштів відповідачем, який після закінчення навчання повинен був відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а в разі відмови від проходження служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання, мав відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у навчальному закладі - не підлягають доказуванню у справі, яка розглядається, оскільки мають преюдиційне значення.

З даних листа Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі від 02.01.2022 року №20.5.-38/11 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №303/2318/14-ц від 10.09.2014 року про стягнення заборгованості з

ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ у розмірі 17 718,64 грн перебувало на виконанні у 2017 році, у результаті чого, державним виконавцем, 19.12.2017 року у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «По виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу (а.с. 16). В свою чергу, позивач посилається на те, що зазначений виконавчий лист Національною академією внутрішніх справ не було отримано. Виконавчі провадження щодо стягнення витрат з ОСОБА_1 в системі «Автоматизована система виконавчого провадження» відсутні (а.с.17).

Відповідно до довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної академії внутрішніх справ від 26.04.2023 року №46/12-82, кошти на виконання рішення суду від 28.05.2014 року по справі №303/2318/14-ц від ОСОБА_1 на рахунок академії не надходили. Сума заборгованості складає всього 17 718, 64 гривень (а.с. 15).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача інфляційне збільшення від суми заборгованості та 3% річних від суми заборгованості за період з 13.04.2020 до 13.04.2023, нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, за несвоєчасне виконання Рішення.

Приймаючи такі доводи позивача на предмет їх відповідності нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України гарантовано право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі І книги 5 ЦК України «Загальні положення про зобов`язання», а відтак поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Отже, права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

З огляду на те, що грошове зобов`язання у відповідача виникло з дати набуття Рішенням законної сили (11.07.2014), і відповідач порушив його, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

При цьому, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці.

Інфляційні втрати суд розраховує за формулою: [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] - [Сума боргу], де індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

3% річних суд розраховує за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] ? 3% / 365 днів ? [Кількість днів].

Наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних узгоджується із вищевказаними формулами обрахунку заявлених до стягнення складових суми заборгованості.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача за період з 13.04.2020 до 13.04.2023 підлягає стягненню сума коштів у розмірі 10 386,99 гривень (в т.ч.: 8 791,90 гривень інфляційне збільшення від суми заборгованості, 1595,09 гривень 3% річних).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Національної академії внутрішніх справ підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ від імені якої діє ОСОБА_2 задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ суму 10386,99 грн (десять тисяч триста вісімдесят шість гривень 99 копійок) гривень (в т. ч. 8 791,90 гривень інфляційне збільшення від суми заборгованості, 1595,09 гривень 3% річних від суми заборгованості)

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

4. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

7. Позивач: Національна академія внутрішніх справ України (03035, м. Київ, пл.. Солом`янська, буд. 1, , реквізити для перерахування коштів: IBAN UA 1000175, призначення платежу ? ; 148008;1600034;1; ;?).

Представник позивача: Говорова Ірина Вадимівна, 03035, м. Київ, пл.. Солом`янська, буд. 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 .

Суддя В.В. Кость