Справа № 456/920/23
Провадження № 2-н/456/246/2023
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 березня 2023 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2023 року представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»звернувся до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газв сумі 2 103 грн. 23 коп., інфляційні втрати в сумі 257 грн. 60 коп., 3% річних в сумі 100 грн. 52 коп. та судового збору у сумі 268 грн.40 коп.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, ТзОВ «Львівгаз збут» просить видати судовий наказ про стягнення основного боргу у розмірі 2 103 грн. 23 коп., інфляційні втрати в сумі 257 грн. 60 коп. та 3% річних в сумі 100 грн. 52 коп.

Із змісту заяви, така заборгованість розрахована за період 01.07.2019 по 30.04.2022.

Відповідно до поданого заявником розрахунку втрат від інфляції та процентів, такі розраховано за період з серпня 2019 р. по лютий 2022 р. та з 11 серпня 2019 р. по 26 січня 2021 р. відповідно.

Таким чином, ТзОВ «Львівгаз збут» звернувся до суду поза межами строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ТзОВ «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газв сумі 2 103 грн. 23 коп., інфляційні втрати в сумі 257 грн. 60 коп., 3% річних в сумі 100 грн. 52 коп. та судового збору у сумі 268 грн.40 коп., слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 167 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газв сумі 2 103 грн. 23 коп., інфляційні втрати в сумі 257 грн. 60 коп., 3% річних в сумі 100 грн. 52 коп. та судового збору у сумі 268 грн.40 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена через Стрийський міськрайонний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.Л.Бучківська