ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/201/23 Головуючий суддя І інстанції Овдієнко В. В.
Провадження № 22-ц/818/1033/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 квітня 2023 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та просив змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки його, ОСОБА_2 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/6 частки його, ОСОБА_2 , заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2019 у справі № 621/2131/19 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та з нього стягуються аліменти на її користь на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На теперішній час його матеріальний та сімейний стан змінився та сталося погіршення його здоров`я, а саме 29.07.2022 він одружився, від цього шлюбу у нього є діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти та дружина мешкають разом з ним в належному йому будинку. Крім того, йому та дітям (в тому числі і дитині на яку стягуються аліменти) належить по 1/3 частині житлового будинку.

Таким чином, крім аліментів, які утримуються з його доходу на користь відповідача, на ньому лежить обов`язок по утриманню та забезпеченні дружини та дітей (дружина зараз не працевлаштована та доглядає за дітьми у зв`язку з його службою у ЗСУ). Також на ньому лежить тягар по утриманню майна та сплаті комунальних послуг, пов`язаних з володінням будинком (фактично з його доходу йде утримання і обслуговування житлового будинку).

Отже його сімейний стан і як наслідок матеріальне становище значно змінилося з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, із за цього на сьогодні його сім`я та діти потерпають значні труднощі, адже значна частина його доходу йде на користь відповідача.

Також, зараз у нього значно погіршився стан здоров`я внаслідок поранення отриманого під час служби.

Той розмір аліментів, який стягують з нього, значно перевищує прожитковий мінімум на його трьох дітей, фактично з нього стягується на одну дитину максимальний розмір аліментів.

Крім того, він повністю утримує житло для своєї сім`ї, несе витрати по вихованню та утриманню трьох неповнолітніх дітей, має на утриманні та забезпеченні дружину, яка тимчасово не працевлаштована, до зайнята доглядом за дітьми та житлом.

Свої батьківські обов`язки він виконує, сплачує аліменти на утримання дитини, однак на даний час у нього склались обставини, що унеможливлюють сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом.

Також у нього є сумніви щодо використання відповідачем аліментів на потребу дитини, адже ті кошти що отримує відповідач за його інформацією використовуються не за цільовим призначенням.

Зараз враховуючи його перебування в Збройних силах України, враховуючи надбавки за участь в бойових діях він має дуже високий дохід, з якого стягуються дуже значна сума аліментів. Крім того на ньому лежить обов`язок по утриманню та забезпеченню його родини, житла, придбанні медикаментів, сплаті комунальних та інших послуг, витрат на навчання дітей та інше (придбання речей, їжі та продуктів, поточний ремонт житла, витрат на виховання та розвиток дітей).

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2019 № 621/2131/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) на 1/6 частину всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили стягувати аліменти у новому розмірі та припинити стягування аліментів на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2019 № 621/2131/19.

Не погоджуючись з таким рішення суду відповідачка ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, та у задоволенні позову відмовити.

Скарга мотивована тим, що шлюб позивачем укладено 29.07.2022 року, діти народились у 2006, 2009 та 2016 році, тобто задовго до укладання шлюбу, та свідоцтва про народження дітей видані у 2022 році, тому твердження суду про те, що діти народжені у шлюбі не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказує, що судом не було перевірено той факт, що вона з позивачем знаходилась у шлюбі з 2006 по 2016 роки, та інших дітей у нього не було.

Зазначає, що наявність дружини працездатного віку не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Матеріали справи не містять докази суми витрат, які несе позивач на утримання дітей, як і інформації про те, в чому саме полягає збільшення витрат на утримання дітей.

Звертає увагу на те, що згідно довідок військової частини у позивача покращився матеріальний стан.

Зауважує, що погіршення стану здоров`я у позивача тривало незначний час, а саме 10 днів інших доказів погіршення здоров`я позивачем не надано.

Докази, які надані позивачем свідчать про покращення матеріального стану, про завершення його лікування, про покращення стану здоров`я, свідчать про можливість належного утримання та забезпечення неповнолітнього сина ОСОБА_7 відповідна до визначеного судом розміру аліментів, а також інших неповнолітніх дітей, стосовно забезпечення яких позивач виявляє відповідне бажання.

Вказує, що відповідно до норм діючого законодавства сам факт наявності декількох дітей у платника аліментів не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на першу дитину. А позивач не довів, що виплата аліментів на утримання їх сина ОСОБА_7 порушує права та інтереси інших осіб.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що спір у даній справі виник з приводу стягнення суми, розмір якої є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи у порядку письмового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Згідно ст. 376 ЦПК України:

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що позивач ОСОБА_2 надав докази зміни його сімейного стану, а саме реєстрації у 2022 році шлюбу з ОСОБА_8 , з якою він має трьох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та оглядом за якими займається лише дружина позивача, який проходить службу в ЗСУ.

Також, позивач надав докази погіршення стану свого здоров`я у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням військових обов`язків по захисту Батьківщини.

Крім того, з урахуванням наявності у позивача обов`язку утримання щодо чотирьох неповнолітніх дітей, подальше залишення розміру аліментів на одну дитину в розмірі чверті доходів платника аліментів погіршує матеріальне становище інших трьох неповнолітніх дітей.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Судом встановлено, що на підставі відомостей, наявних у позовній заяві, відзиві встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони справи - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 28).

На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2019 збільшено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_2 за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2011 у справі № 2-865/2011, та стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 6-9).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 , складеного заступником начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорною О. О., відповідно до виконавчого листа № 621/2131/19, виданого 18.10.2019 Зміївським районним судом про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість станом на 31.10.2022 складає 3 243 грн 03 коп. (а. с. 29).

З довідки військової частини № НОМЕР_2 № 10/1603 від 19.12.2022 вбачається, що ОСОБА_2 нараховано грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 30.11.2022 в розмірі грошового забезпечення 115 259 грн 92 коп., винагороди ООС 779 671 грн 42 коп., на картковий рахунок 884 633 грн 07 коп. (а. с. 30).

Згідно списку громадян с. Геніївка Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області, які мають право на отримання приватизаційних паперів в ТВБВ № 100020/0463 ХОУ ПАТ "Ощадбанк" від 01.02.2019, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , від 01.02.2019, свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.02.2019 виконавчим комітетом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області № 12 від 19.02.2019, вбачається, що одноквартирний будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 згідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (а. с. 10, 13, 14).

З довідки військово-лікарської комісії № 69 від 21.07.2022 та Виписки № 462 від 21.07.2022 ДУ "Інститут отоларингології ім. проф. О. С. Коломійченка НАМН України" вбачається, що проведено медичний огляд ВЛК, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): мінно-вибухова травма, вогнепальна травма скроневої кістки справа, сенсоневральна приглухуватість IV ст. справа. Операція 14.07.2022 - радикальна мастоїдектомія справа. Травма - так, пов`язана з виконанням військових обов`язків, пов`язаних з захистом Батьківщини. На підставі ст. 37 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, перебував на стаціонарному лікуванні з 11.07.2022 по 21.07.2022 з діагнозом: мінно-вибухова травма, вогнепальна травма скроневої кістки справа, сенсоневральна приглухуватість IV ст. справа (а. с. 11, 12).

З довідки Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/105 від 30.01.2023 та паспорта серія НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а. с. 18, 27).

Згідно довідки КЗ "Шелудьківський ліцей ім. Ю. Є. Кравцова" Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-10/18 від 07.03.2023 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в 9 класі КЗ "Шелудьківський ліцей ім. Ю. Є. Кравцова" Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Вихованням сина займається мати. Батько участі у вихованні дитини не приймає. За всі 9 років навчання сина у школі батько жодного разу не цікавився шкільним життям ОСОБА_7 , ніколи не з`являвся на батьківських зборах. Матеріальної допомоги сину не надає (а. с. 37).

Згідно свідоцтв про народження (повторно) Серія НОМЕР_4 , Серія НОМЕР_5 , 18.11.2022 виданих Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області, свідоцтва про народження Серія НОМЕР_6 , виданого 11.07.2013 Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області вбачається, що позивач ОСОБА_2 є батьком дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 41, 42, 49-51).

З довідки військової частини № НОМЕР_2 № 10/871 від 20.03.2023 вбачається, що ОСОБА_2 нараховано грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 в розмірі грошового забезпечення 1 139 278 грн 64 коп. (а. с. 40, 52).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він одружився, у нього з`явилось ще троє дітей, дружина не працює, він вимушений витрачати кошти на утримання майна.

Зі змісту норми ст. 192 СК України вбачається, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що зміна сімейного стану позивача не підтверджена відповідними доказами, а у своєму рішенні суд не вказав, на підставі яких саме доказів він встановив той факт, що позивач на день розгляду справи перебуває у іншому шлюбі.

Крім того, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів підстави свого позову, які суд безпідставно вважав доведеними, про те, що позивач не може утримувати інших своїх неповнолітніх дітей на належному рівні та несе непропорційні його доходам надмірні додаткові витрати по утриманню житла та своєї дружини, тобто що його майновий стан після ухвалення судом рішення про збільшення розміру аліментів з урахуванням розміру його доходів на день розгляду цього спору погіршився. Належних у допустимих доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України до справи позивач всупереч свого процесуального обов`язку (ст.ст. 12, 81 ЦПК) не надав.

Таким чином, суд у порушення зазначених вище вимог закону не врахував те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Навпаки судом першої інстанції було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Цим обставинам суд першої інстанції всупереч вимог ст. 89 ЦПК України належної оцінки не надав.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2019 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення при таких обставинах не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_9 , 2008 року народження та суперечитиме його інтересам.

Встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу дитині суд першої інстанції суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку матеріального стану позивача, а також - балансу інтересів дитини ОСОБА_9 та інших дітей позивача, що маєпріорітетне значення, з одного боку, а з іншого - інтересів позивача.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави свого позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2019 року, а доводи скарги знайшли своє підтсвердження, тому відповідно до ст. 376 ЦПК України оскаржене рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судовго рішенян про відмову у задловоленні позову, за його недоведеністю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 квітня 2023 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 12 вересня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.Ю. Тичкова.