Провадження № 2/522/5140/23
УХВАЛА

про залишення без руху

26 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Суворова О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адв. ОСОБА_4 звернулась до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Матеріали позову містять клопотання про розстрочення оплати судового збору з підстав, що позивачка на дату звернення із позовною заявою перебуває у відпустці по догляду за дитиною та має єдине джерело доходу у вигляді соціальної допомоги, а також, що її дитина потребує продовження перебування з нею матері у декретній відпустці. Також позивачка зазначає, що на веб-порталі з продажу нерухомого майна квартира за схожими характеристиками коштує 32 000 доларів США, що складає за курсом НБУ України 1 170 240 гривень, тому судовий збір, який підлягає оплаті позивачкою, складає 11 702,40 грн.

Відповідно до ч 1 та ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд, дослідивши матеріали клопотання про розстрочення сплати судового збору та додані до нього додатки приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Велика палата Верховного суду при розгляді справи №0940/2276/18 від 14.01.2021 року зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

З долученої до позовної заяви довідки АТ «Державного ощадного банку України» вих№113.602-50/66 від 19.04.2023 року виданої позивачці вбачається, що станом на 19.04.2023 року залишок на рахунку складає 5,64 грн, однак з даної довідки не можливо встановити скільки коштів на рахунку позивачки було за останній рік (а.с.12).

Також позивачем долучена НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк», з якоївбачається, що на вказаних рахунок в період з 20.03.2023 року по 19.04.2023 року надійшли кошти в загальній сумі 2060 грн., однак виписка по рахунку надана суду лише за 1 місяць (а.с.13).

Також позивачкою долучена копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_5 , що дає суду підстави, що позивачка з малолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні чоловіка, а тому відповідно має спільний дохід.

Наведені у клопотанні про відстрочення сплати судового збору доводи не можуть вважатись достатньою підставою для відстрочення позивачці від сплати судового збору, оскільки позов не містить підтвердження того, що декретні кошти (соціальну допомогу), яку отримує позивач, є єдиним джерелом її доходу, тому заявнику потрібно надати додаткові докази на підтвердження наведених обставин. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, витяг з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який підтвердив, що позивачка та її чоловік не володіють будь-яким майном, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Наведені позивачкою доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Доказів щодо наявності у позивачки та її офіційного чоловіка, з яким вона перебуває у шлюбі, рухомого чи нерухомого майна також суду не представлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п. п. 3, 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Враховуючи, що предметом даного позову є вимоги про поділ майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості майна у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". При цьому позовна заява повинна містити не лише загальну ціну позову, а й відомості про вартість кожного із заявленого до поділу об`єкта нерухомого майна.

Позивачем при зверненні до суду не визначено ціну позову, оскільки матеріали позовної заяви не містять доказів дійсної вартості майна, на яке позивачка просить визнати право власності в порядку спадкування на час подання позову.

Відтак, позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю майна та надати підтвердження визначення орієнтовної вартості майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1073,60 грн. але не більше 13420 грн.)

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» та станом на 1 січня 2023 року становить 2684 гривні.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачем не надано звіт орієнтовної вартості об`єкту нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_1 , сплаті підлягає сума судового збору в сумі 13 420 грн.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати суду документи на підтвердження оплати судового збору у визначеному розмірі, звіт з орієнтовною вартістю квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попової І.С. про розстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Суворова