Справа № 569/292/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.

при секретарі Ковальчука О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 02 жовтня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1566.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.12.2022 року вона звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.

Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, отримує дохід. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 19.04.2023 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 20.04.2023 року заяву, в якій позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 2 000 грн. та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Крім того, через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 14.03.2023 року відповідачем подано заяву з письмовими поясненнями, в яких останній зазначає, що звинувачення позивачки в його ухиленні від виконання батьківських обов`язків є, на його думку, безпідставними, оскільки він завжди є на зв`язку з дитиною, підтримує з нею стосунки, цікавиться її життям, матеріально допомагає дитині на оплату додаткових занять, комунальних послуг та збалансоване харчування. Крім того, зазначає, що ним постійно оплачується мобільний зв`язок доньки, а також надані позивачкою рахунки для оплати підручників та інше.

Суд, врахувавши заяву позивачки про розгляд справи у її відсутність та заяву відповідача про часткове визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 02 жовтня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1566.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.12.2022 року позивачка звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, дітям, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2 833,00 гривень, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що ОСОБА_2 має відмінний стан здоров`я, працездатний, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно на дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

На підставі ст.ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 263- 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в прибуток держави судові витрати в сумі 1 073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 02.12.2005 року, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 20.12.1999 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук