Ухвала

24 травня 2023 року

м. Київ

справа № 201/1051/22

провадження № 61-5210ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у справі за позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч Оксана Михайлівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Фонд державного майна України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О. М., про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, позов Фонду державного майна України задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового приміщення № 508 в гуртожитку А-12, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 26 листопада 2021 року між представником за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О. М. за реєстровим № 1964.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У квітні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фонду державного майна України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 11 квітня 2023 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 28 квітня 2023 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення, а касаційну скаргу Фонду державного майна України залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику визначити, доплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок Фонд державного майна України направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 28 квітня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі Фонд державного майна України, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; в решті - оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішення Фонд державного майна України вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16897/15-ц та постановах Верховного Суду від 13 травня 2019 року у справі № 905/494/18, від 15 травня 2019 року у справі № 910/7523/15-г, від 26 жовтня 2022 року у справі № 756/12206/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, у касаційній скарзі Фонд державного майна України, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначає постанови Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-504цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1625цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 522/12709/14-ц, від 24 травня 2017 року у справі № 6-1388цс16, від 13 вересня 2017 року у справі № 761/32495/15-ц, в яких, на його думку, викладено висновки про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не були врахований апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні.

Проте, суд касаційної інстанції повторно звертає увагу Фонду державного майна України на те, що посилання у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду України, у яких, на думку заявника, викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах (а не Верховного Суду) не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення.

Також у касаційній скарзі Фонд державного майна України зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України (частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України), що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга Фонду державного майна України подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч Оксана Михайлівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, за касаційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року.

Витребувати із Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/1051/22.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 23 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник

С. Ф. Хопта