ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/96/21
Провадження № 2/362/215/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Жеребко Ю.І.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсними положення договорів споживчого кредиту,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі АК «Ідея Банк» та/або Банк), в якому просив:визнати недійсними з моменту укладення умови п. 1.5. договору кредиту та страхування № Р20.00600.006635535 від 22.04.2020 року, та підпункту 7.4., пунктів 4.2., 5. Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до цього Договору в частині встановлення щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості у період з 22.05.2020 року по 22.04.2023 року на суму 39916,44 грн; визнати недійсними з моменту укладення умови п. 1.5. договору кредиту та страхування № Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 року, та підпункту 7.4., пунктів 4.2., 5. Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до цього Договору в частині встановлення щомісячної плати за інші послуги банку у період з 09.02.2020 року по 09.01.2025 року на суму 93218,70 грн.; зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів, здійснених ним за Договором кредиту та страхування № Р20.00600.006635535 від 22.04.2020 року, з часу його укладення, зарахувавши сплачені вже кошти за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення основного боргу їм Договору кредиту та страхування № Р20.00600.006635535 від 22.04.2020 року; зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ним за Договором кредиту та страхування № Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 року, з часу його укладення зарахувавши сплачені вже кошти за інші послуги банку в рахунок погашення основного боргу по Договору кредиту та страхування № Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 року. Вирішити питання про розподіл судових витрат по справі.

Позовна заява мотивована тим, що 09 січня 2020 року ОСОБА_1 та АК «Ідея Банк» уклали договір про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № С-600-0.

Відповідно до п.1 вказаного договору відповідач відкрив позивачу в рамках банківського продукту Gart Blanche Blue Start ID INS поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня (ІВАN НОМЕР_2 ), операції за якими можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу MasterGard, що буде випущена в рамках цієї угоди та ДКБОФО (договору комплексного банківського обслуговування).

09 січня 2020 року позивач та відповідач уклали Договір кредиту та страхування № Р20.00600.006188835, згідно з яким Банк надає Клієнту кредит на поточні потреби в сумі 59000, 00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентами 15% річних від залишкової суми кредиту строком на 60 місяців, зі строком повернення до 09.01.2025 року шляхом зарахування коштів на поточний банківський рахунок відповідно до Графіка, викладеного в Додатку 1, що невід`ємною частиною цього договору.

За цим договором орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 181990,81 грн.

22 квітня 2020 року позивач та відповідач уклали додатковий договір кредиту та страхування № Р20.00600.006635535, згідно з яким Банк надає Клієнту кредит на поточні потреби в сумі 52100, 00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентами в розмірі 15% від залишкової суми кредиту, зі строком повернення до 22.04.2023 року шляхом зарахування коштів на поточний банківський рахунок відповідно до Графіка, викладеного в Додатку 1, що невід`ємною частиною цього договору.

За вказаним договором орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 1100511,75 грн.

На виконання умов зазначених договорів відповідач надав, а позивач отримав у якості кредиту кошти.

В процесі виконання кредитних договорів від 09.01.2020 року та від 22.04.2020 року позивач звернув увагу на наявність в Додатках 1 до договорів (паспорт споживчого кредиту) положень відповідно до яких позивач має щомісячно сплачувати на користь відповідача інші послуги Банку з 09.02.2020 по 09.01.2025 р. в порядку спадання на загальну суму 93218,70 грн та плату за обслуговування кредитної заборгованості з 22.05.2020 по 22.04.2025 р. в порядку спадання на загальну суму 39916,44 грн.

У грудні 2020 року позивач звернувся до відповідача за роз`ясненням з приводу вказаних платежів, оскільки їх розмір є суттєвим, про що позивачу було повідомлено, що оскільки він підписав кредитні договори, користується кредитними коштами, отже він має сплачувати кредит з урахуванням цих витрат, або достроково погасити заборгованість по кредитним договорам і закрити поточний рахунок у відповідача.

На час подання позовної заяви позивач сплатив на користь відповідача за кредитними договорами 18 721,98 грн та 11341,74 грн, що є безпідставним.

Вважаючи, що зазначені умови договорів мають ознаки нечесної підприємницької практики, укладені в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування» в частині включення до договорів щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості та інші послуги банку в супереч вимогам закону, змінивши предмет позову (заява від 28 листопада 2022 року), посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19, представник позивача просив: зобов?язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 22.04.2020 р., з огляду на нікчемність пунктів 1.5. цього договору кредиту та страхування та підпункту 2 пункту 4, пункту 5 додатку 1 до договору кредиту та страхування з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок основного боргу по договору кредиту та страхування №Р20.00600.006635535 від 22.04.2020 р.; зобов?язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 р., з огляду на нікчемність пунктів 1.5. цього договору кредиту та страхування та підпункту 2 пункту 4, пункту 5 додатку 1 до договору кредиту та страхування з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок основного боргу по договору кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 р.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від25 січня 2021року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.33-34).

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано у Акціонерного товариства «Ідея Банк» належним чином завірені матеріали кредитної справи № Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 р (а.с.45-46).

30.11.2022 року від представника позивача адвоката Каденка А. С. до суду надійшла заява про зміну предмету позову від 28 листопада 2022 року (а.с.99-109).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від14.03.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову в даній цивільній справі (а.с.116-117).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті (а.с. 118-119).

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяви, в яких зазначали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, розгляд справи просили здійснюватиза їх відсутності (а.с. 124 -125).

У судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 123).

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження, своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, представника в судове засідання не направив, а тому суд вирішує питання за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи заяви позивача та його представника з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 09 січня 2020 року ОСОБА_1 та АК «Ідея Банк» уклали договір кредиту та страхування № Р20.00600.006188835 (далі Договір), згідно з яким Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його в сумі 59000, 00 грн,зі сплатою 15 % річних за користування кредитом, на строк 60 місяців, зі строком повернення до 09.01.2025 рокушляхом зарахування коштів на поточний банківський рахунок відповідно до Графіка, викладеного в Додатку №1, що невід?ємною частиною цього договору, що підтверджується копією Договору №Р20.00600.006188835 від 09 січня 2020 року (а.с. 7-9, 57-58).

У пункті 1.5 вказаного Договору зазначено, що під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід?ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку.

Підпунктом 2 пункту 4 Паспорту споживчого кредиту - Додаток № 1 до Договору передбачена плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,75% щомісячно від початкової суми кредиту.

Пунктом 5 у Паспорті споживчого кредиту - Додаток № 1 визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, згідно з яким у тому числі передбачені платежі за додаткові та супутні послуги банку.

Згідно з колонкою 7.4 Таблиці п.5 Додатку №1 плата за обслуговування кредиту заборгованості (як інші послуги) складає 93218,70 грн, що згідно з п. 1.6. кредитного договору та Додатку№1 Позичальник повинен сплачувати на користь Банку в період з 09.02.2020 року по 09.01.2026 року щомісячні внески, згідно з Графіком платежів.

Відповідно до колонок 9,10 Таблиці п. 5 Додатку №1 реальна річна процентна ставка складає 86,26213075% річних, а загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 1811990, 81 грн.

З вказаних умов Договору вбачається, що з плата за обслуговування кредитної заборгованості, як складова кредиту в розмірі 93218,70 грн за вказаним Договором значно перевищує загальну суму тіла кредиту разом з процентами, що складає 88772,11 грн.

В подальшому, 22.04.2020 року сторони уклали договір кредиту та страхування №Р20.00600.006635535 (далі Договір від 22.04.2020 року), згідно з яким Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його в сумі 52100, 00 грн,зі сплатою 15 % річних за користування кредитом, на строк 36 місяців, зі строком повернення до 22.04.2023 року шляхом зарахування коштів на поточний банківський рахунок відповідно до Графіка, викладеного в Додатку №1, що невід?ємною частиною цього договору, що підтверджується копією Договору№№Р20.00600.006635535 від 22.04.2020 року (а.с.10-11).

Пунктом 4.2 Паспорту споживчого кредиту Додаток №1 до Договору від 22.04.2020 року встановлено плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,25% щомісячно від початкової суми кредиту.

Відповідно до колонки 7.4 Таблиці п.5 Додатку №1 плата за інші послуги банку складає 39916,44 грн згідно з п. 1.6 кредитного договору та Додатку №1 Позичальник повинен сплачувати на користь Банку в період з 22.05.2020 року по 22.04.2023 року щомісячні внески,згідно з Графіком платежів.

Згідно з колонками 9,10 Таблиці п.5 Додатку №1 реальна річна процентна ставка складає 71.35658265% річних, а загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 110511,75 грн.

Зі змісту договорів кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 р. та №Р20.00600.006188835 від 22.04.2020 р.вбачається, що встановивши в договорах кредиту та страхування Позичальнику щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості та щомісячну плату за інші банківські послуги в розмірах 2,75% та 2,25% від початкової суми кредиту, Банком не зазначено, які саме банківські послуги надаються Позичальнику за даними договорами.

Відповідно до пункту 9.8.2. пункту 9.8 Розділу 9. «Умови споживчого кредитування без забезпечення» Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений протоколом засідання Правління №10/16-10, що діяв на час укладення Договору №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 року, плата за обслуговування кредитної заборгованості, що сплачуються Позичальником за користування кредитом, щомісячно в терміни та в розмірах, визначених з Графіком за Договором кредиту, включає в себе: надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв?язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом, тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв?язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв?язку, тощо.

Пунктами 9.15.1 та 9.15.4 пункту 9.15 Договорів КБОФО, що є невід?ємними частинами кредитних договорів №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 року та № Р20.00600.006635535 від 09.01.2020 року визначено право Позичальника вимагати у Банку кожного місяця безоплатно надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватись Позичальнику за законом.

Згідно з п. 9.17.2 Договорів КБОФО Банк зобов?язався надавати Позичальнику консультації з питань виконання Договору кредиту.

Відповідно до витягів з рахунків АТ «Ідея Банк» сформованих 07.12.2020 року щодо руху коштів за періоди з 09.01.2020 по 07.12.2020 та з 22.04.2020 по 07.12.2020 року ОСОБА_1 перерахував на рахунки Банку за обслуговування по кредитним договорам 18 721,98 грн та 11341,74 грн (а.с.12-17).

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

У частині 2статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Разом з тим, у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 у кредитних правовідносинах, зокрема, щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно з Законом України «Про споживче кредитування» Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновкудійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20).

Частинами 5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено обов`язковість врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду.

Встановивши, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, з огляду на вищенаведені норми матеріального права та з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, суд дійшов висновку, що положення пунктів 1.5 Договорів кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 та №Р20.00600.006635535 та підпунктів 2 пунктів 4, пунктів 5 Додатку до цих Договорів, укладених 09. 01.2020 року та 22.04.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитними договорами, є нікчемними.

Виходячи зі встановлених у справі обставин, з огляду на нікчемністьпунктів 1.5 Договорів кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 року та №Р20.00600.006635535 від 22.04.2020 року та підпунктів 2 пунктів 4, пунктів 5 Додатку до цих Договорів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунокплатежів здійснених позивачем за договорами кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 р. та №Р20.00600.006188835 від 22.04.2020 р. з часу їх укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок основного боргу по даним договорам кредиту та страхування, підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючисьЗаконом України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 10-12, 76-81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсними положення договорів споживчого кредиту задовольнити.

Зобов?язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 22.04.2020 р., з огляду на нікчемність пунктів 1.5. цього договору кредиту та страхування та підпункту 2 пункту 4, пункту 5 додатку 1 до договору кредиту та страхування з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок основного боргу по договору кредиту та страхування №Р20.00600.006635535 від 22.04.2020 р.

Зобов?язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 р., з огляду на нікчемність пунктів 1.5. цього договору кредиту та страхування та підпункту 2 пункту 4, пункту 5 додатку 1 до договору кредиту та страхування з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок основного боргу по договору кредиту та страхування № Р20.00600.006188835 від 09.01.2020 р.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко