Справа № 489/652/23
Провадження № 2/489/858/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О,

за участі ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

В лютому 2023 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 24.02.2021 між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 17.08.2021 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Citroen JUMPER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та застрахованим автомобілем «Volkswagen JETTA», яким керував ОСОБА_3 . Винним у вказаній ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 . В результаті даної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до звіту від 22.02.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, склала 9 593,00 грн., а відповідно до рахунку від 02.09.2021 вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 13 499,00 грн. Зазначена ДТП була визнана страховим випадком, про що 23.10.2021 ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт, відповідно до якого страхове відшкодування складає 13 499,00 грн., яке було виплачено 23.10.2021. Таким чином фактичні витрати позивача, пов`язані із даним страховим випадком, складають 13 499,00 грн. З них 7 093,00 грн. на користь позивача було сплачено ПрАТ «Страхова компанія «Ван-Клік», яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 ; 2 500,00 грн. - франшиза, сплачена відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути ОСОБА_1 на свою користь невиплачену матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 3 906,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. та 2 684,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання представник позивача ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, шляхом поштового відправлення та повідомлення на електронні адреси, зазначені в позовній заяві. 23.02.2023 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

17.03.2023 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що пошкодження, отримані автомобілем «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були незначними, він особисто в добровільному порядку перерахував на користь власника транспортного засобу суму франшизи в розмірі 2 500,00 грн. Крім того, зазначав, що згідно Акту огляду технічного стану колісного транспортного засобу від 19.08.2021 встановлено, що пошкодження даного автомобіля у частині «бампер задний, нарушение ЛКП в средней части» є пошкодженням, які не відносяться до ДТП, що розглядається. Натомість у рахунку № 59 від 02.09.2021, складеному ФОП ОСОБА_4 , в якості виконаних робіт з ремонту автомобіля «Volkswagen JETTA» пораховано «покраска зад бампера, цена 3 200,00 грн., подбор краски, цена 280,00 грн.». Тобто до суми страхового відшкодування, яку було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було безпідставно включено вартість робіт з усунення пошкоджень, які не були пов`язані з даною дорожньо-транспортною пригодою. Відповідач категорично заперечує проти стягнення з нього вказаної суми. Крім того зазначає, що вказаний рахунок має і інші недоліки: викладений російською мовою, не вистачає необхідних реквізитів. Також ОСОБА_1 зазначає, що ФОП ОСОБА_5 необґрунтовано завищено вартість запчастин, які були використані ним при ремонті, тощо.

06.04.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій він посилаючись на необґрунтованість та безпідставність відзиву, а також правомірність заявлених позовних вимог, просить їх задовольнити та розглянути справу без участі представника позивача.

27.04.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від ОСОБА_1 , в яких він посилаючись на завищеність цін запчастин, що були використані при відновлювальному ремонті, безпідставне включення вартості робіт з усунення пошкоджень, які не були пов`язані з даною дорожньо-транспортною пригодою, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

24.02.2021 між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування PKS.A № 2100023 майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.5).

17.08.2021 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Citroen JUMPER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та застрахованим автомобілем «Volkswagen JETTA», яким керував ОСОБА_3 . Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2021 винним у вказаній ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 (а.с.14-15).

В результаті даної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника ОСОБА_2 - «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до звіту №62-D/10/79 від 22.02.2022, складеного ФОП ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу«Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , склала 9 593,00 грн. (а.с.16-22).

Відповідно до рахунку № 59 від 02.09.2021 вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 13 499,00 грн. (а.с.38).

Зазначена ДТП була визнана страховим випадком, про що 23.10.2021 ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт, відповідно до якого страхове відшкодування складає 13 499,00 грн., яке було виплачено 23.10.2021 (а.с.40,41).

Таким чином фактичні витрати позивача за договором добровільного страхування PKS.A № 2100023, пов`язані із даним страховим випадком, складають 13 499,00 грн.

З них 7 093,00 грн. на користь позивача за рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.08.2022, було сплачено ПрАТ «Страхова компанія «Ван-Клік», яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 та 2 500,00 грн. франшизи було добровільно сплачено відповідачем.

При цьому, Господарським судом Полтавської області в рішенні від 04.08.2022 встановлено, що позивач правомірно обрахував затрати з виплати страхового відшкодування страховою компанією відповідача, з вартості матеріального збитку згідно звіту оцінювача №62-D/10/79 від 22.02.2022, складеного ФОП ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу«Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який становить 9 593,00 грн. 2500,00 грн. франшизи = 7093,00 грн., які і були стягнуті за вказаним рішенням з ПрАТ «Страхова компанія «Ван-Клік» (страхової компанії відповідача за договором обов`язкового страхування) (а.с.49).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18); пункт 34).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Отже, згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного суду від 24.03.2021 у справі № 523/3212/19 (провадження № 61-12680св20).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19)).

Встановивши обставини у вказаній справі суд дійшов висновку, що у позивача могло виникнути право на відшкодування з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), однак суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві стосовно того, що згідно Акту огляду технічного стану колісного транспортного засобу від 19.08.2021 встановлено, що пошкодження автомобіля «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у частині «бампер задний, нарушение ЛКП (лако-красочного покрытия) в средней части» є пошкодженням, які не відносяться до ДТП, що сталася 17.08.2021 з вини відповідача (а.с.30-31), а тому вартість відновлювального ремонту, різницю у сплаті якого як матеріальну шкоду позивач просить стягнути з відповідача, на думку суду є завищеною.

Так, у рахунку № 59 від 02.09.2021, складеному ФОП ОСОБА_4 , в якості виконаних робіт з ремонту автомобіля «Volkswagen JETTA» розраховано «покраска зад бампера - цена 3 200,00 грн., подбор краски - цена 280,00 грн., ремонт зад бампера 500,00 грн.» (а.с.38).

Отже, суд погоджується з доводами відповідача про те, що до суми страхового відшкодування, яку було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було безпідставно включено повну вартість робіт з усунення пошкоджень, які не були пов`язані з даною дорожньо-транспортною пригодою. При цьому, суд враховує, що в результаті ДТП 17.08.2021 за участі відповідача, постановою від 26.10.2021 його визнано винним та він в судовому засіданні повністю визнав обставини, визначені в протоколі, та судом встановлено, що «Volkswagen JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався попереду автомобіля ОСОБА_1 , а отже удар по автомобілю ОСОБА_2 також прийшовся на задню частину автомобілю, що також підтверджується і Актом огляду технічного стану колісного транспортного засобу від 19.08.2021 в частині характеру пошкоджень (а.с.31).

Також судом враховано, що у відповіді на відзив заперечень щодо вказаних доводів відповідача позивачем не надано, доказів правомірності включення у розрахунок суми відновлювального ремонту: фарбування заднього бампера за ціною 3 200,00 грн., підбору фарби за ціною 280,00 грн., ремонту заднього бампера за ціною 500,00 грн., тобто за пошкодження, які не відносяться до ДТП, що сталася 17.08.2021 з вини відповідача, про що вказано в акті від 19.08.2021 (а.с.30), ПрАТ «ПРОСТО-страхування» суду не надано.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 цієї статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не підлягають задоволенню оскільки ним не доведено обґрунтованість розрахунку розміру заподіяної шкоди в результаті ДТП від 17.08.2021, що сталася за вини ОСОБА_1 , зокрема включення до відновлювального ремонту повної вартості робіт з усунення пошкоджень автомобіля ОСОБА_2 , які не були пов`язані з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають, оскільки суд дійшов висновку про відмову задоволенні позову.

Керуючись статтями 4, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», місцезнаходження: м. Київ, вул. Герцена 10, ,

відповідач: ОСОБА_1 , м. Миколаїв, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 23.05.2023.

Суддя Г.А. Микульшина