Справа № 473/1357/23
РІШЕННЯ

іменем України

"24" травня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Ротар М.М., при секретарі судових засідань - Лукіянчиній Т.І.

за участю: заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дорошівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив

29 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 в період з 2002 року по день її смерті.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті в Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини заведена спадкова справа №229/2021 від 27 вересня 2021 року. Єдиним спадкоємцем четвертої черги є заявник, крім того спадкодавець залишив заповіт на ім`я заявника, інших спадкоємців немає.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, нотаріусом було виявлено, що не встановлено факту постійно проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду. В зв`язку з цим заявник просила встановити факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 31 березня 2023 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Вислухавши заявника ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дорошівка Вознесенського району, Миколаївської області померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 24.06.2021року). Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 9.11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,13 га для ведення підсобного господарства, розташовані на території Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (державний акт на право приватної власності серії ЯА №064604, свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2003 року посвідчені державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори).

Згідно Довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори № 169/02-14 від 01.03.2023 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини заведена спадкова справа №229/2021 від 27 вересня 2021 року.

Відповідно до довідки Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області №03-02-13 від 10.01.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з померлою на день смерті були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставини, що заявник ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК).

Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Особа, яка претендує на спадщину, має довести, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю (мала спільне господарство, витрати тощо), і що таке проживання тривало не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Це можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім`ї; документи, які підтверджують спільне проживання та спільні витрати, тощо.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності СК України.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 вказаної вищезазначеної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що заявником було доведено в судовому засіданні, наявність факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дорошівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2023 року.

Суддя: М.М. Ротар