ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1045/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/886/23 Категорія: на ухвалу Федорець С. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О.М., Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Лабика Руслана Романовича на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Лабик Руслан Романович до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 22.12.2022 року близько 11 год. 20 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "Volkswagen Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі сполучення с. Хлипнівка - с. Майданівка Звенигородського району, Черкаської області, з боку с. Хлипнівка в напрямку с. Майданівка, проїжджаючи на заокруглення даної автодороги праворуч, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем "Opel Combo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному для нього напрямку руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Opel Combo", , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

За фактом ДТП слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000368.

Станом на час подання позовної заяви досудове розслідування триває.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, матері загиблого ОСОБА_1 та дружині загиблого ОСОБА_2 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Згідно заяви дочки ОСОБА_6 , остання відмовилася від належної їй частки на користь ОСОБА_1

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 53600,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина; 151520,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника; 61536,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем. Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 26800,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка; 28080,00 грн. страхового відшкодування витрат на поховання потерпілого; 16464,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 червня 2023 року зупинено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, до розгляду кримінального провадження №694/739/23 за звинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 статті 286 КК України.

Ухвала суду мотивована тим, що представником відповідача надано докази перебування на розгляді Звенигородського районного суду Черкаської областті кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 статті 286 КК України, яке відкрите за фактом ДТП, під час якого загинув ОСОБА_5 .

Суд дійшов до переконання, що для вирішення по суті позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно встановлення того, що саме ОСОБА_3 на момент ДТП законно володів транспортним засобом, смерть ОСОБА_5 є прямим наслідком ДТП, не мали місце обставини, передбачені ч.5 статті 1187 ЦК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Лабик Р.Р. звернувся з апеляційною скаргою в якій вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, звертає увагу, що цивільно-правова відповідальність обох водіїв застрахована у відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Страхова група «ТАС» - Харченко О.Д. вказує, що станом на 17.05.2023 року судом обставини ДТП та вину ОСОБА_3 в скоєнні вище вказаної ДТП ще не встановлено, матеріали провадження знаходяться на розгляді в Звенигородському районному суді Черкаської області, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення позовної заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2022 року близько 11 год. 20 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "Volkswagen Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі сполучення с. Хлипнівка - с. Майданівка Звенигородського району Черкаської області, зі сторони с. Хлипнівка в напрямку с. Майданівка, проїжджаючи на заокруглення даної автодороги праворуч, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем "Opel Combo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному для нього напрямку руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Opel Combo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у Пат «Страхова група «ТАС».

За фактом ДТП слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000368.

На розгляді у Звенигородському районному суді Черкаської області (справа №694/739/23) знаходяться матеріали кримінального правопорушення № 0000368 щодо ОСОБА_3 .

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі з підстав передбачених пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, представник відповідача посилався на те, що, оскільки на теперішній час вирок відносно ОСОБА_3 не ухвалено, то судом не може бути розглянуто позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через не встановлення вини ОСОБА_3 і причинного зв`язку між подією ДТП і настанням смерті ОСОБА_5 . Ці факти можуть бути встановлені лише в ході розгляду кримінального провадження.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У цьому випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При вирішенні питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення по суті позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно встановлення того, що саме ОСОБА_3 на момент ДТП законно володів транспортним засобом, смерть ОСОБА_5 є прямим наслідком ДТП, не мали місце обставини, передбачені ч. 5 ст. 1187 ЦК України.

З такими висновками суду колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

За змістом частини другої статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла вчиненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування шкоди завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання (частина третя статті 1193 ЦК України).

Закон № 1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом абзацу другого пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону № 1961-IV визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода пов`язана зі смертю потерпілого.

За змістом статей 27.2, 27.4 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, та витрат на поховання).

Відповідно до вимог частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Таким чином, положення зазначеної процесуальної норми в контексті вирішення спору в справі, що переглядається, зобов`язує суд встановлювати обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, зокрема перевіряти та надавати оцінку доводам сторін про наявність чи відсутність тих чи інших обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін.

Зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі № 694/739/23, суд першої інстанції не мотивував свої висновки, чому обставини, на які посилався позивач, не можуть бути встановлена судом самостійно, а тому неможливо розглянути зазначену справу до вирішення справи іншим судом у кримінальному провадженні, де ці обставини можуть бути встановлені.

Крім того суду належало урахувати, що відповідно до частини третьої статті 1193 ЦК України, вина потерпілого не враховується у разі відшкодування шкоди завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Даний висновок колегії суддів узгоджуються із висновком викладеним у постанові Верховного Суду у справі №305/1488/20 від 26 квітня 2022 року.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги позивачів, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які, за приписами статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Лабика Руслана Романовича - задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 червня 2023 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді