Справа № 211/176/23
Провадження № 2/211/1053/23
26 червня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутність сторін
розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення заборгованості за договором оренди, витребування майна,
позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд розірвати договір оренди обладнання № 15/07/2022 від 15.07.2022, укладений між сторонами, стягнувши з відповідача 21 450,00 грн. орендної плати, 4 436,92 грн. пені, 3% річних у сумі 266,22 грн., інфляційні втрати у сумі 1 358,99 грн. та 2 000,00 грн. штрафу за самовільне вивезення майна, що орендується з місяця ведення робіт без згоди орендодавця, зобов`язавши відповідача повернути йому орендоване майно за договором оренди, а саме вишку-туру-пересувну 8 м.. Посилаючись на те що станом на 14.10.2022 рік, майно за договором оренди не було повернуто, оплата з 21.07.2022 року не проведена, про наміри припинення дії зазначеного договору та відсутність бажання продовжувати його орендарем не зазначалось, майно за місцем ведення робіт відсутнє. У зв`язку з чим, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою від 18.01.2023 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав.
Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
15 липня 2022 року між мною (Орендодавцем) та ОСОБА_3 (Орендар) було укладено Договір оренди обладнання №15/07/2022, предметом якого була передача у довгострокове платне користування вишка-тура-пересувна, 8 м. ( а.с. 15).
Відповідно до умов Договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове володіння на користування обладнання згідно специфікації №1 по акту прийому-передачі до даного договору: вишка тура-пересувна,8 м. Обладнання передано для здійснення господарської діяльності - виконання покрівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 16).
Відповідно до п.4 Договору, термін оренди починається з дати підписання договору, акту прийому-передачі, та розраховується в календарних днях місяця.
Відповідно до п.5 Договору, орендна плата становить 150 грн. за кожен календарний день оренди. Орендна плата сплачується за календарний тиждень надходження в оренді, але не пізніше наступного дня слідуючого за календарним тижнем.
Пунктом 5.2 Договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується Орендарем шляхом переказу готівкових коштів на картковий рахунок Орендодавця - Приватбанк НОМЕР_1 .
Згідно з пунктом 8.1 Договору оренди, у випадку прострочення по сплаті орендних платежів нараховується пеня в розмірі 10% за кожен календарний день прострочення; за передачу майна, що орендується, або його частини в суборенду без згоди Орендодавця, нараховується штраф у розмірі 2000 грн;
за самовільне вивезення майна, що орендується з місця ведення робіт, без згоди Орендодавця нараховується штраф у розмірі 2000 грн.
Відповідно до п. 10.2 Договір оренди, він діє до моменту повернення майна, що орендується та остаточного розрахунку за майно, що орендується згідно умов даного договору.
Навиконання Договору оренди №15/07/2022 від 15.07.2022 року сторони підписали акт приймання-передачі вишки-тури ( а.с. 16).
Орендарем оплату за договором було проведено до 21.07.2022 року ( а.с. 17).
Станом на 14 жовтня 2022 року майно за договором оренди не було повернуто, оплата з 21.07.2022 року не проведена, про наміри припинення дії зазначеного
та відсутність бажання продовжувати його Орендарем не зазначалось, майно за місцем ведення робіт відсутнє ( а.с. 18-19).
Позивачем на адресу відповідача ОСОБА_3 була надіслана письмова вимога щодо повернення обладнання, сплати заборгованості за період прострочення грошового зобов`язання за період з 21.07.2022 року по 23.10.2022 та сплати суми пені ( а.с. 20).
Проте, відповідач відмовився від отримання поштової кореспонденції, що
підтверджується відомостями, отриманими з сайту Укрпошти ( а.с. 21-22).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).
Як вбачається з ст. ст. 759, 762 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Згідно ч.1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ст. 651 ЦК України).
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для,
сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це ( друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.
В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою тез вселяється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, з:сов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане піти за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наведених вище норм законодавства вбачається, що орендна плата є істотною умовою договору оренди, а несплата такої, вважається істотним порушенням умов такого Договору.
Позивачем були виконані всі зобов`язання, взяті на себе за вказаним Договором оренди, а відповідачем, в свою чергу, не виконано умови такого, оскільки ним не було сплачено у встановлений договором строк грошові кошти за користування обладнанням, що в свою чергу, призвело до істотного порушення умов договору, та є підставою для розірвання вказаного договору в судовому порядку.
Згідно до п. 10.2 Договору оренди, він діє до моменту повернення майна, що орендується та остаточного розрахунку за майно, що орендується згідно умов даного Договору.
Внаслідок зазначених обставин заборгованість відповідача по орендній платі становить 21 450 грн. за період з 21.07.2022 року по 12.12.2022 року (143 дні х 150грн =21 450).
Контрозрахунок відповідачем не надано.
Щодо стягнення пені за прострочення по сплаті орендних платежів.
Відповідно п. 8.1 Договору за кожен календарний день прострочення по сплаті
Платежів платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочки.
Частина 1 статті 546 ЦК України визначає види забезпечення виконання зобов`язання, а саме: неустойку, поруку, гарантію, заставу, притримання, завдаток, право ' власності.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від вкопаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є суми, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1 України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).
Згідно зі ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань», розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки опального банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
Враховуючи, що облікова ставка НБУ становить 25,00%, відповідно до рішення ЕЬУ від 02.06.2022 р. № 262-рш, розмір пені за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 21 450 грн за період з 22.07.2022 року по 19.12.2022 року - становить 4436,92 грн.
Щодо стягнення втрат від інфляції та 3% річних за порушення грошового зобов`язання по виплаті орендної плати.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Також, з відповідача слід стягнути 2000 грн. за самовільне вивезення майна, що орендується з місця ведення робіт, без згоди Орендодавця, як то передбачено п.8.1 Договору оренди обладнання №15/07/2022.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Таким чином, станом на 19.12.2022 року відповідач зобов`язаний сплатити 512,13 грн (21 450 грн. заборгованість по орендній платі становить + 4 436,92 грн. пені + 266,22 грн. 3% річних + 1 358,99 грн. інфляційні втрати + 2000 грн. штрафних санкцій).
Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.
Тобто, відповідач повинен довести, що його дiями не було порушено його права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачем до суду не надано.
Вiдповiдно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно них по сумі боргу та строку її повернення, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань стосовно позовних вимог є припущенням.
Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.
Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пред`явлений позов задоволений у повному обсязі, тому, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1073,60 гривень.
Керуючись ст. 82, 89, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення заборгованості за договором оренди, витребування майна- задовольнити.
Розірвати договір оренди обладіння № 15/07/2022 від 15.07.2022 року, який укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , повернути ФОП ОСОБА_1 орендоване майно за договором № 15/07/2022 від 15.07.2022, а саме: вшку-туру-пересувну 8 м.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 26 червня 2023 року.
Суддя: Н. О. Сарат