Постанова

Іменем України

28 червня 2023 року

м. Київ

справа № 232/5635/12

провадження № 61-9839св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,

заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Перший відділ державної виконавчої служби у

м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2022 року у складі судді Антонюка В. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

У червні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до суду із заявою про заміну сторони стягувача у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Заяву мотивовано тим, що 05 лютого 2013 року Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив рішення у справі № 232/5635/12 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2008 року

№ 07/МК/2008/ЦВ-840 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

ПАТ «КБ «Надра» в сумі 11 774, 92 доларів США, що станом на 05 грудня 2012 року складає 94 116,94 грн.

Згідно із договором № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги

від 05 серпня 2020 року право вимоги за кредитним договором від 16 січня 2008 року № 07/MK/2008/ЦВ-840, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_1 , перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп»). Первісний кредитор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», згідно із договором № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у тому числі графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змiн, змiнами і доповненнями, що є невід`ємними частинами зокрема договору поруки від 16 січня 2008 року, укладеного мiж ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , у забезпечення виконання умов кредитного договору від 16 січня 2008 року № 07/MK/2008/ЦВ-840.

У Першому вiддiлi державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Хмельницький) (далі - Перший ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) на виконанні перебувало два виконавчих провадження № 52528408 та № 57656901 з примусового виконання виконавчих листів виданих на підставі вищезазначеного рішення суду.

Вищезазначені виконавчі провадження завершені, але кошти стягнуті за виконавчими листами не перераховувались на рахунок стягувача та знаходяться на депозитному рахунку першого ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький).

Вказані обставини стали підставою для звернення ТОВ «Брайт Інвестмент» до суду із цією заявою.

Враховуючи викладене, ТОВ «Брайт Інвестмент» просило суд замінити сторону кредитора (стягувача) з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «Брайт Інвестмент» у цивільній справі

№ 232/5635/12.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня

2022 року заяву задоволено.

Замінено сторону кредитора (стягувача) з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у цивільній справі № 232/5635/12.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 у справі № 911/3411/14 зроблено висновок про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникнути ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів. На підставі викладеного, суд вважав необхідним замінити сторону позивача (стягувача) у цивільній справі № 232/5635/12.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2022 року залишено без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що встановивши, що право вимоги за кредитним договором від 16 січня 2008 року

№ 07/МК/2008/ЦВ-840 та договорами поруки від 16 січня 2008 року

№ 16/01/2008/08, укладеними між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент», виконавче провадження на підставі постанови державного виконавця Першого ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) Гоменюка М. П. від 30 липня 2021 року у ВП № 57656901 закінчене у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі, враховуючи можливість заміни сторони правонаступником і після закриття виконавчого провадження, необхідність дотримання принципу обов`язковості рішення суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 12 вересня

2022 року, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Підставою касаційного оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2022 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2022 року заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Особа, яка подала касаційну скаргу, вказує на застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2022 року у справі № 2-6068/09, від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами про розгляді заяви не враховано, що виконавче провадження № 57656901 закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі, тобто рішення суду ОСОБА_1 виконано, жодних боргових зобов`язань перед кредитором він не має.

Також суди не врахували ту обставину, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувана у виконавчому листі, виданому у цивільній справі № 232/5635/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У листопаді 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року справу за заявою

ТОВ «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «Надра»,

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Перший ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про заміну сторони стягувача у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Брайт Інвестмент» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому воно просило зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 лютого 2013 року Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив заочне рішення у справі № 232/5635/12 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2008 року

№ 07/МК/2008/ЦВ-840 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 11 774, 92 доларів США, що станом на 05 лютого 2012 року становить 94, 116, 94 грн (а. с. 39-40, т. 1).

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 16 січня 2008 року

№ 07/МК/2008/ЦВ-840 та договорами поруки від 16 січня 2008 року

№ 16/01/2008/08, укладених між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», (а. с. 117-120, т. 1).

30 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення прав вимоги

№ GL48N718070_blank_01 та 25 березня 2021 року додаткову угоду № 1, згідно з умовами яких право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 16 січня 2008 року

№ 07/МК/2008/ЦВ-840 та договорами поруки від 16 січня 2008 року

№ 16/01/2008/08, укладених між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент» (а. с. 122-124,

132-133, т. 1).

Відповідно до копій платіжних доручень у період з 02 жовтня 2020 року по 30 квітня 2021 року ТОВ «Брайт Інвестмент» перерахувало ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» кошти за договором № GL48N718070_blank_01

(а. с. 125-131, т. 1).

Згідно із постановою державного виконавця Першого ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) Гоменюка М. П. про закінчення виконавчого провадження від 30 липня 2021 року у

ВП № 57656901, вказане виконавче провадження закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а. с. 221, т. 1).

05 липня 2022 року Першим ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький), на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2022 року, надіслано підтвердження про перерахування коштів стягнених за виконавчими провадженнями

№ 57656901 та № 52528408 (а. с. 160-194, т. 1).

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»

(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому слід ураховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зроблено висновок про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

У справі, яка переглядається, заявник просив суд замінити стягувача

ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у цивільній справі № 232/5635/12.

Судами у цій справі встановлено, що відповідно договорів від 05 серпня 2020 року та від 30 вересня 2020 року про відступлення прав вимоги, право вимоги за кредитним договором № 07/МК/2008/ЦВ-840 від 16 січня

2008 року та договорами поруки № 16/01/2008/08 від 16 січня 2008 року, укладених між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».

Відповідно до матеріалів справи та інформації про виконавче провадження № 57656901, виконавчий лист було видано судом першої інстанції 21 травня 2013 року. Постановою державного виконавця Першого ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) Гоменюка М. П. про закінчення виконавчого провадження від 30 липня 2021 року у

ВП № 57656901, вказане виконавче провадження закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

Зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності укладеного між сторонами договору про відступлення права вимоги, такий договір у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду

від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16.

Таким чином, встановивши, що ПАТ «КБ «Надра» відступило право вимоги ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп», яке у свою чергу відступило право вимоги

ТОВ «Брайт Інвестмент», за кредитним договором № 07/МК/2008/ЦВ-840

від 16 січня 2008 року та договорами поруки № 16/01/2008/08 від 16 січня 2008 року, укладених між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 і

ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент», суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони кредитора (стягувача) з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у цивільній справі

№ 232/5635/12.

Доводи касаційної скарги про те, що виконавче провадження у цій справі закінчено у зв`язку із його виконанням є необґрунтованими, оскільки закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи у межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 лютого 2021 року у справі

№ 911/3411/14 (пункти 6.9-6.12, 6.15) та від 08 лютого 2022 року у справі

№ 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав вважати, що суди порушили норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович