Справа № 632/871/23
провадження № 2-н/632/172/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

28 червня 2023 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву, подану ОСОБА_1 , про видачу судового наказу до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 року заявник на підставі п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної дитини сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржниці, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення нею повноліття.

Підставою звернення до суду заявник вказав те, що боржниця, яка мешкає з дитиною та заявником не надає жодної матеріальної підтримки заявнику на утримання дитини, хоча зобов`язана нести такі витрати.

Після підтвердження факту реєстрації боржниці за адресою, вказаною стягувачем, суддею у порядку ч.7 ст.165 ЦПК України, справа вирішується по суті.

Перш за все, суддя зазначає, що прохальна частина заяви ОСОБА_1 не містить визначеної п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України обов`язкової вимоги, а саме, що розмір аліментів при зверненні у наказному провадженні, не повинен перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Це є встановлене законодавцем обмеження, яке діє саме у наказному провадженні. За відсутності такої фрази, як у отриманій суддею заяві ОСОБА_1 відповідна вимога може бути розглянута виключно у порядку спрощеного позовного провадження, а при поданні заяви у наказаному провадженні це є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно з п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Однак головним в даній справі для відмови у видачі судового наказу суддя встановлює відсутність можливості розглянути вимоги ОСОБА_1 взагалі у наказному провадженні. Так, за формальною ознакою, передбаченою п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, вимоги заяви ОСОБА_1 відповідають вимогам процесуального закону як загальної норми права. В той же час спеціальна норма права, яка до того ж є нормою матеріального права, а саме ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України містить наступне правило для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу для стягнення аліментів на малолітню дитину:

«Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину».

В даній справі суддею встановлено та підтверджено заявником у своїй заяві, що він і ОСОБА_2 , яка є матір`ю дитини, мешкають за однією адресою.

Тобто для видачі судового наказу вимоги спеціальної норми права, передбчаної ч.5 ст.183 СК України не виконуються, оскільки обидва батьки мешкають з дитиною та встановити фактичні обставини утримання у наказному провадження не видається можливим.

Тому у видачі наказу ОСОБА_1 слід відмовити за п.3 ч.1 ст.165 СК України, оскільки заявлена ним вимога не відповідає вимогам норм матеріального права для можливості звернення до суду саме із заявою про видачу судового наказу.

Вирішення предмета заяви ОСОБА_1 відповідно до заявлених вимог та поданих доказів можливо виключно у порядку спрощеного позовного провадження при поданні до суду відповідної позовної заяви у порядку статтей 175 та 177 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частини 2 статті 166 ЦПК України передбачає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Таким чином, судові витрати в даній справі слід компенсувати за рахунок держави

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.160, п.4 ч.1 ст.161, ч.2 ст.164, п.3 ч.1, ч.2 ст.165, ч.2 ст.166, ст.ст.260-261, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, ч.5 ст.183 СК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, відмовити через заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам для розгляду справи саме у наказному провадженні.

Копію ухвали разом із заявою про видачу судового наказу та додатками до неї надіслати заявнику ОСОБА_1 , а копію заяви про видачу судового наказу залишити в матеріалах справи.

Судові витрати у справі у розмірі судового збору, від сплати якого була звільнений заявник у розмірі 268,40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що він позбавлений можливості повторного звернення до суду із заявою про видачу судового наказу на утримання дитини. Вказана вимога може бути розглянута виключно у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя - Олег КОЧНЄВ