20.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/4361/23
Провадження номер 2-н/205/343/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпровські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, три процента річних та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі», в особі представника адвоката Лозицької С.М. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі заборгованості за використану електричну енергію в сумі 10043,48 грн., 1162,23 грн. інфляційні витрати, 592,94 грн. 3 % річних та судовий збір в сумі 268,40 грн.

Згідно змісту даної заяви АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі», представник позивача - адвокат Лозицька С.М., заявляючи до стягнення зі ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за використану електричну енергію в сумі 10043,48 грн., вказує, що даний розмір заборгованості виник у період з 21.08.2017 р. по 21.01.2019 р. А також на суму заборгованості заявником нараховано 1162,23 грн. інфляційні витрати та 592,94 грн. 3 % річних за той же період, про що надано відповідний розрахунок станом на 03.04.2023 р.

При цьому, посилаючись на те, що з 12.03.2020 р. на всій території України було встановлено карантин, у зв`язку з респіраторною хворобою COVID-19 спричинений короновірусом, який в подальшому неодноразово продовжувався, представник заявника, посилаючись на законодавство України, вважає, що строк позовної давності по заборгованості за спожиту електричну енергію, що виникла за період з 21.08.2017 р. по 21.01.2019 р. не сплив оскільки фактично карантин було встановлено у період з 12.04.2020 р. до 30.04.2023 рік.

Ознайомившись з заявою та наявними у справі матеріалами, судом встановлено.

Згідно ч.ч. 5-7 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника (ч. 5). Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду (ч. 6). Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 7).

В порядку ч. 7 ст. 165 ЦПК України судом, з метою визначення підсудності, витребувано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру та згідно отриманої відповіді № 57761 від 04.05.2023 р. за запитом відомості відносно ОСОБА_1 не знайдено.

У зв`язку з чим та на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК україни, судом направлено запит від 05.05.2023 р. та постановлено ухвалу про надання до суду, відповідними органами реєстрації, відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування боржника.

На запит суду від 05.05.2023 р. з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, надійшло повідомлення з відомостями про зареєстровану адресу проживання боржника, зареєстроване в канцелярії суду 08.06.2023 р.

Згідно довідки від 29.05.2023 р., суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., на підставі наказу голови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2023 р., у період з 29.05.2023 р. по 16.06.2023 р. (включно), перебувала у щорічній відпустці.

Вирішуючи питання по суті заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», судовий наказ є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Частиною 2 цієї статті визначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Отже, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 р. № 14 (далі Постанова), наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Як визначено у п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦПК україни, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначено вище, заявник просить видати наказ про стягнення з боржника заборгованості за спожиту електричну енергію яка виникла у період з 21.08.2017 р. по 21.01.2019 р. у розмірі 10043,48 грн. за той же період заявником нараховується і заявляється до стягнення з боржника і 1162,23 грн. інфляційних витрат та 592,94 грн. 3 % річних, при цьому, звернувшись до суду з даною заявою 03.05.2023 р. та як підставою, що строк позовної давності за звернення з даною заявою не пропущено, заявник посилається на запровадження карантину на всій території України у період з 12.04.2020 р. до 30.04.2023 рік.

Разом з цим, з цього приводу слід зазначити, що Цивільний кодекс України містить положення щодо переривання перебігу позовної давності та можливості її застосування, разом з тим, положення статті 165 ЦПК України не містять вимог щодо з`ясування судом обставин та підстав для переривання строку позовної давності, а відтак встановлення відповідних обставин, у тому числі на які посилається заявник, виходить за межі інституту наказаного провадження.

Також слід зазначити, що при вирішенні питання про стягнення спірної заборгованості з боржника у порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування наслідків спливу позовної давності, чим можуть бути обмежені права боржника.

Обставини пропуску позовної давності свідчать про наявність спору між заявником та боржником, а отже такий спір підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Таким чином, вищевикладене позбавляє суд об`єктивної можливості дійти безспірного висновку щодо дотримання позовної давності та наявності підстав для видачі судового наказу, у зв`язку з чим, в його видачі слід відмовити.

При цьому, згідно положень ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав передбачених і п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами у порядку позовного провадження, та доводити підставності вимог, як-то і факту продовження строку позовної давності, у тому числі за обставин зазначених у даній заяві.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи зазначене, внесена заявником сума судового збору в розмірі 268,40 грн. не підлягає поверненню АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі».

Керуючись ст.ст. 163-166, 186, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпровські електромережі» у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, три процента річних та інфляційних витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровськ шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу в повному обсязі складно 23.06.2023 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва