Справа № 489/308/23
Провадження № 2/489/785/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі :

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

без участі учасників справи, належно повідомлених про її розгляд,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей,

встановив:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що згідно виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2021 № 2/489/5591/20 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2008 р.н., та ОСОБА_4 , 2012 р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.10.2021. Вказаний виконавчий лист пред`явлено позивачем до примусового виконання. Однак відповідач, не зважаючи на наявність обов`язку зі сплати аліментів на утримання дітей, їх оплату не здійснює, внаслідок чого за період з 01.02.2022 по 01.01.2023 утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 56 000,00 грн. Позивачем у відповідності до вимог діючого законодавства здійснено розрахунок пені по аліментам, що склав 67 320, 00 грн., однак оскільки вказаний розмір перевищує розмір 100 % заборгованості, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 56 000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.03.2023 суд перейшов від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи - до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

27.03.2023 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Савицької О.Е. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просить в задоволення позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачем невірно розраховано розмір заборгованості по аліментам. Так відповідач повинен щомісяця сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 4 000,00 грн. Відповідно з період з лютого 2022 року по грудень 2022 року (тобто 11 місяців) сукупний розмір заборгованості складає 44 000,00 грн., проте не 56 000,00 грн., як зазначає позивач. Крім того посилалась на те, що в серпні 2020 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 та від спільного проживання в них народилась донька. Також представник відповідача зазначала, що через початок воєнної агресії Російської Федерації матеріальний стан відповідача значно погіршився та він був позбавлений можливості заробляти грошові кошти та регулярно сплачувати аліменти. Крім того, у відзиві на позовну заяву представник позивача посилалась на те, що станом на 01.02.2023 в ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Враховуючи вищевикладене, просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

03.04.2023 ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, згідно якої зазначала, що заборгованість зі сплати аліментів була погашена відповідачем вже після звернення нею до суду із позовом про стягнення пені по аліментам, що не звільняє відповідача від сплати вказаних сум. Також зазначала, що відповідач протягом тривалого часу не виконував своїх батьківських обов`язків та не сплачував аліменти, вона утримувала дітей одноосібно, що і призвело до виникнення у неї права на стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Від позивача та представника відповідача ОСОБА_6 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі, який розірвано, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 322 від 17.09.2009 (а.с. 5). Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_9 , батьками якого згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_10 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (а.с. 7).

ОСОБА_11 05.10.2019 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_13 ».

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2014 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 березня 2014 року до досягнення ОСОБА_9 повноліття, після чого у розмірі 500 грн. на утримання ОСОБА_4 до її повноліття.

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2021 по цивільній справі № 489/5591/20 збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі №2/489/1131/14 від 10.04.2014 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 грн. 00 коп. на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, виконаного старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві, станом на 01.01.2023 (з лютого 2022) заборгованість ОСОБА_2 по аліментам згідно виконавчого листа № 489/5591/20 становить 56 000,00 грн. При цьому у вказаному розрахунку зазначено, що сукупний розмір заборгованості станом на лютий 2022 року становить 16 000,00 грн., заборгованість на кінець поточного місяця 4 000,00 грн. (а.с. 9).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Сплата аліментів є обов`язком щодо утримання дитини тим з батьків, хто проживає окремо, проте відповідачем такий обов`язок не було виконано за період з 01.02.2022 по 01.01.2023 (як зазначає ОСОБА_1 у поданій позовній заяві), в зв`язку з чим виникла заборгованість, а у позивача виникло право на стягнення пені, розмір якої не може перевищувати розмір нарахованої заборгованості.

Відповідно до розрахунку, здійсненого ОСОБА_1 , розмір пені за прострочення сплати ОСОБА_2 аліментів за період з 01.02.2022 по 01.01.2023 становить 67 320,00 грн.

Оскільки вказаний розмір пені за прострочення сплати аліментів перевищує 100 % розміру заборгованості по аліментам, позивач заявляє вимоги про стягнення пені в розмірі, що дорівнює розміру боргу за вказаний період, а саме 56 000,00 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позову про стягнення з нього пені за несвоєчасну сплату аліментів, мотивуючи свої заперечення тим, що в зв`язку із введенням воєнного стану погіршився його матеріальний стан, він був позбавлений можливості працювати, що стало об`єктивною перешкодою для сплати аліментів. Крім того зазначав, що у наступному шлюбі в нього народилась дитина, яка також потребує витрат на власне утримання.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти

Враховуючи викладене, вказана відповідачем обставина, а саме втрата роботи, носить суб`єктивний характер та залежить від самого платника аліментів і не звільняє останнього від відповідного обов`язку зі сплати аліментів. Крім того, доказів на підтвердження таких доводів (втрата роботи, відомості про отримувані доходи, тощо) відповідачем не надано.

Посилання відповідача на народження іншої дитини також не є поважною причиною для несплати аліментів, оскільки всі діти перебувають в рівних умовах та мають право на своєчасне отримання аліментів, а в разі їх несплати - на застосування встановлених законом наслідків.

Крім того, відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що станом на 01.02.2023 в нього відсутня заборгованість по аліментам, на підтвердження чого надає розрахунок. На його переконання, вказана обставина є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення з нього пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 13.03.2023 за вих. № 23250, виконаному старшим державним виконавцем Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом 01.02.2023 становить 0,00 гривень (а.с. 34-35).

Позивач ОСОБА_1 у відповіді на відзив зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів була погашена відповідачем вже після звернення нею із даним позовом до суду, на підтвердження чого надає виписку з власного карткового рахунку. Враховуючи викладене вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно виписки з карткового рахунку 24.02.2023, тобто вже після подання ОСОБА_1 до суду позову про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, ОСОБА_2 було перераховано на її рахунок грошові кошти в якості аліментів за період з 01.02.2022 по 01.01.2023 в розмірі 64 000,00 грн. (16 переказів по 4 000,00 грн.) (а.с. 59).

Враховуючи викладене, судом встановлено, що зобов`язання по сплаті заборгованості по аліментам було виконано відповідачем вже після спливу періоду, за який вказана заборгованість виникла (з 01.02.2022 по 01.01.2023) та після звернення позивача з відповідним позовом до суду. Відповідно погашення заборгованості по аліментам після настання строків періодичних платежів не є підставою для звільнення ОСОБА_2 від сплати пені за несвоєчасну оплату аліментів, яка виконує функцію майнової відповідальності за порушення боржником своїх зобов`язань.

Разом з тим, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей за період з 01.02.2022 по 01.01.2023. Відповідно до положень ст. 196 СК України розмір пені не може становити більше 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів за відповідний період. З наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що розмір заборгованості відповідача по аліментам станом на 01.01.2023 становить 56 000,0 грн. Однак зі змісту даного розрахунку встановлено, що до вказаної суми враховано сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження в розмірі 12 000,00 грн. (16 000,00 грн. загальної заборгованості на початок розрахункового періоду - 4 000,00 грн. заборгованості за поточний місяць). Тобто позивачем помилково визначено, що сукупний розмір заборгованості по аліментам за визначений нею період нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 56 000, 00 грн., замість вірного 44 000,00 грн. (4 000,00 грн. заборгованості зі сплати щомісячних платежів х 11 місяців прострочення).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази в сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, проте підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на її користь підлягає стягненню неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей за період з 01.02.2022 по 0.01.2023 в розмірі 44 000,00 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 28, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно виконавчого листа № 489/5591/21, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 12.10.2021, за період 01.02.2022 по 01.01.2023 в розмірі 44 000,00 грн. (сорок чотири тисячі гривень 00 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,00 грн.(одна тисяча сімдесят три гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 23.05.2023.

Суддя Г.А. Микульшина