Справа № 946/8424/22
Провадження № 2/946/1719/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

06.12.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості, мотивуючи тим, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2012, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером № 6 від 20.03.2013, є власницею 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , проте розпорядитися своєю частиною нерухомого майна без згоди співвласника можливості не має, у добровільному порядку вирішити питання не видається можливим.

Аргументи учасників справи

Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 19.04.2023 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, просив розглянути справу у їх відсутність.

В судове засідання представник відповідача Ізмаїльської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву від 19.04.2023 про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є власницею 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2012 № 1510/5461/12, що підтверджено витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2195032 від 09.04.2013, довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №1212 від 05.12.2022 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.04.2023.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2021 № 946/8756/19 виділено в окремий об`єкт нерухомості частку домоволодіння по АДРЕСА_1 та визнано право власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2 . Право спільної часткової власності між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинено.

Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №1212 від 05.12.2022, 1/2 частка вищевказаного об`єкта нерухомості, що належала ОСОБА_2 , виділена в окремий об`єкт нерухомості на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2021 № 946/8756/19.

Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 № 57р, вулицю Ватутіна в м. Ізмаїл Одеської області перейменовано у вулицю Семінарська.

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до висновку судового експерта Цуркана В.І. від 30.11.2022 № 55/55-2022, за результатами судової експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження належні на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (справа № 1510/5461/12) від 01.11.2012 року ОСОБА_1 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 у складі: частини житлового будинку літ. «А» з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-1-коридор площею 4,0 кв. м, 1-2-житлова кімната площею 9,6 кв. м, 1-3-житлова кімната площею 9,2 кв. м, 1-4-кухня площею 9,3 кв. м, загальною площею 32,1 кв. м, у тому числі житлової 18,8 кв. м; 2-1-коридор площею 5,1 кв. м, 2-2-житлова кімната площею 8,9 кв. м, 2-3-кухня площею 6,3 кв. м, загальною площею 20,3 кв. м, у тому числі житлової 8,9 кв. м; господарські споруди: № 4-водопровід, № 5-хвіртка, № 6-огорожа, № 7-вимощення (всього майна на суму сто чотири тисячі сімсот одинадцять грн), технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомості з реєстрацією під окремим реєстраційним номером та наданням окремої поштової адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0299 га з виходом на АДРЕСА_1 , зовнішні межі якої визначаються за наведеними у таблиці 1 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року, і на яку має бути поширена дія передбаченого пунктами а, в4, Ґ статті 99 Земельного кодексу України платного чи безоплатного земельного сервітуту, межі поширення якого визначаються наведеними у таблиці 2 координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року - графічно зображено у додатку 1.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що позивач є власником частини нерухомого майна та без згоди співвласників розпорядитися належним йому майном на свій розсуд можливості не має, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позовами є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.12, 13, 206, 258, 263-265, 279 ЦПК України, cт. 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості задовольнити.

Виділити в єдиний окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під єдиним реєстровим номером та присвоєння самостійного юридичного адресного номеру належну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , а саме: частину житлового будинку літ. «А» з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-1-коридор площею 4,0 кв. м, 1-2-житлова кімната площею 9,6 кв. м, 1-3-житлова кімната площею 9,2 кв. м, 1-4-кухня площею 9,3 кв. м, загальною площею 32,1 кв. м, у тому числі житлової 18,8 кв. м; 2-1-коридор площею 5,1 кв. м, 2-2-житлова кімната площею 8,9 кв. м, 2-3-кухня площею 6,3 кв. м, загальною площею 20,3 кв. м, у тому числі житлової 8,9 кв. м; господарські споруди: № 4-водопровід, № 5-хвіртка, № 6-огорожа, № 7-вимощення.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , право власності на виділений в окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , який в цілому складається із: літ. «А» - житловий будинок з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-1-коридор площею 4,0 кв. м, 1-2-житлова кімната площею 9,6 кв. м, 1-3-житлова кімната площею 9,2 кв. м, 1-4-кухня площею 9,3 кв. м, загальною площею 32,1 кв. м, у тому числі житлової 18,8 кв. м; 2-1-коридор площею 5,1 кв. м, 2-2-житлова кімната площею 8,9 кв. м, 2-3-кухня площею 6,3 кв. м, загальною площею 20,3 кв. м, у тому числі житлової 8,9 кв. м; господарські споруди: № 4-водопровід, № 5-хвіртка, № 6-огорожа, № 7-вимощення, який розташований на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0299 га, при цьому конкретну площу земельної ділянки визначити при формуванні земельної ділянки в порядку ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя: Г.І.Смокіна