Справа №: 398/4528/22
провадження №: 2/398/1010/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" квітня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Боровського В.А.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по аліментам в розмірі 31586,01 грн. Позов обґрунтовує тим, що 10.08.2001 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано. 06.07.2009 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , який рішенням суду від 13.07.2022 року було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача з « ОСОБА_6 » було змінено на « ОСОБА_7 » згідно свідоцтва про зміну імені. 08.12.2005 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист №2-2237/05 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2005 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В порядку примусового виконання вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №40441820. Так, державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію по втраті годувальника, в зв`язку з чим, 08.12.2005 року до Управління ПФУ була направлена постанова про звернення стягнення на пенсію відповідача, для утримання 1/4 частки доходу. Інших перевірок майнового стану відповідача не проводилося. 17.01.2020 року виконавче провадження №40441820 завершено в зв`язку з повноліттям сина. Оскільки син продовжив навчання та у зв`язку з цим потребував матеріальної допомоги, він звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. Рішенням суду від 30.06.2022 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу). 04.08.2022 року виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання та Олександрійським ВДВС відкрито виконавче провадження №69565592. В рамках цього виконавчого провадження було здійснено перевірку майнового стану відповідача та встановлено, що останній з 20.01.2010 року перебуває на обліку в Олександрійському УСЗН та отримував і продовжує отримувати державну соціальну допомогу особам з інвалідністю ІІІ групи. Таким чином відповідач за період з 20.01.2010 року по 31.12.2019 року отримував іще один вид доходу, проте аліменти в розмірі 1/4 частки з нього не сплачував. На її звернення до ВДВС в Олександрійському районі державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню №40441820, відповідно до якого за період з 20.01.2010 року по 31.12.2019 року сума боргу становить 31586,01 грн., яку позивач на підставі ст.ст.194, 195 СК України просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін копія якої була направлена сторонам.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Боровський В.А. в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав викладених у ній та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Ковальов І.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства та отримує в Олександрійському УСЗН соціальну допомогу. ВДВС при примусовому виконанні виконавчого листа належним чином не перевірила матеріальне становище відповідача, який в свою чергу отримання соціальної допомоги не приховував. Позивач зі свого боку будь яких дій на вирахуванні аліментів з цієї допомоги не вчинила. Дана ситуація виникла не з вини ОСОБА_3 , тому просить у задоволенні позову відмовити. Також наголошує на тому, що строк позовної давності для звернення до суду з даною вимогою вже сплив.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Стаття 129 Конституції України, визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно п.3 ч.2 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони з 10.08.2001 року по 22.08.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8, 9).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №2-2237/05, яке набрало законної сили 08.12.2005 року, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2005 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с.14).

Постановою від 27.10.2013 року ВП№40441820 Олександрійським ВДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2237 виданого 08.12.2013 року. 08.12.2005 року до Управління ПФУ було направлено постанову про звернення стягнення на пенсію відповідача, для утримання 1/4 частки доходу. 17.01.2020 року виконавче провадження №40441820 завершено в зв`язку з повноліттям сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №398/4360/21, яке набрало законної сили 02.08.2022 року, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи 17.09.2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с.15).

Виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання та Олександрійським ВДВС відкрито виконавче провадження №69565592.

Згідно довідки виданої Олександрійським УСЗН ОСОБА_3 з 20.01.2010 року (довічно) перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю ІІІ групи (а.с.18-24, 59).

Тобто відповідач отримує пенсію в управлінні ПФУ та соціальну допомогу в управлінні СЗН (а.с.18, 60).

27.09.2022 року на запит державного виконавця надійшла довідка, видана Олександрійським УСЗН, про отримання ОСОБА_3 соціальної допомоги за період з 20.01.2010 року по 31.12.2019 року, на підставі якої нараховано заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на 31.12.2019 року становила 31586,01 грн. (а.с.16, 17).

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищезазначені принципи, суд дійшов висновку, що право дитини ОСОБА_10 щодо належного матеріального забезпечення, було порушено його батьком, який не виконував свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в справі № 758/10761/12-ц від 25 січня 2021 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, тлумачення положень СК України, зокрема положень ст.81, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ст.183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Суд звертає увагу на те, що відповідач зобов`язаний був сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, тобто 1/4 частину всіх видів свого заробітку (доходу), що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для задоволення цього позову в повному обсязі.

Щодо заяви представника позивача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу.

В ч. 2 ст. 20 СК України вказано, що у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На відміну від стягнення аліментів за минулий час, що може бути здійснено не більше як за 10 років, що передували пред`явленню виконавчого документу до виконання, до вимоги про стягнення заборгованості по аліментам строк позовної давності не застосовується.

Суд наголошує на тому, що обов`язок передбачений ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, виникає від народження дитини і триває до досягнення нею повноліття, а наявна заборгованість за аліментами, яка виникла у вказаний період, стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

За наведених обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.20, 180, 194, 195 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 133, 134, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКП: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКП: НОМЕР_3 ),заборгованість по аліментам в розмірі 31586,01 грн. (тридцять одна тисяча п`ятсот вісімдесят шість гривень 01 копійка).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.04.2023 року.

Суддя Л.І. Стручкова