П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/7279/18

Провадження № 22-ц/4815/663/23

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Гордійчук І.О.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

повним текстом поза межами

судового засідання 29 березня 2023 року

в м. Рівне Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Вейтас І.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: представників сторін адвокатів Харіної Тетяни Геннадіївни, Курганської Олени Вікторівни, Куцоконя Юрія Петровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" адвоката Харіної Тетяни Геннадіївни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав"; про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та визнання договору укладеним,

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" (далі ТОВ "ЗЕС"); про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля визнання договору укладеним.

28 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила: накласти арешт на майно, що є предметом позову та набуте нею у шлюбі з ОСОБА_2 і зареєстроване за ним, а саме: 1. Квартиру АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності від 24.04.2008 № 690-С/КІ); машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 07.04.2008 № 587-С/НП); машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 20.08.2008 № 1384-С/НП); блокований житловий будинок в АДРЕСА_3 (Свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 27.01.2009); земельну ділянку в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416, на якій розташований житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім цього, просила заборонити органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям та іншим особам здійснювати будь-які дії (вилучати майно, передавати його на реалізацію торговельній організації та інші дії) спрямовані на продаж (реалізацію) такого нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності від 24.04.2008 № 690-С/КІ); машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 07.04.2008 р. № 587-С/НП); машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 20.08.2008 № 1384-С/НП); блокований житловий будинок в АДРЕСА_3 (Свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 27.01.2009); земельну ділянку в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416, на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 до набрання рішенням суду у справі №569/7279/18 законної сили.

Заява вмотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Лановенко Л.О. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.08.2022 ЗВП 69398703 (ВП 69397806, ВП 69398236), а саме квартири АДРЕСА_1 на виконання Наказів №918/812/21 від 11.07.2022 Господарського суду Рівненської області про стягнення коштів з ОСОБА_2 у розмірі 38 844 807,52 грн., 585 942,11 грн.,113 095 грн. 07 жовтня 2022 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Окрім того, за звернення приватного виконавця ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.03.2023 у справі №918/812/21 звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0416, площа 0,0990 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу на звернення стягнення на вказане нерухоме майно. Оскільки приватний виконавець проводить стягнення на спірне майно, яке є спільною сумісною власністю сторін, то воно може бути продане до вирішення спору по суті, що унеможливить виконання рішення суду і позбавить позивача права на належне їй майно.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29 березня 2023 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на зареєстроване за ОСОБА_2 майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 (Свідоцтво про право власності серія САВ №880663 від 24.04.2008 р.); машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 07.04.2008 р. № 587-С/НП); машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності від 20.08.2008 р. № 1384-С/НП); блокований житловий будинок в АДРЕСА_3 реєстраційний номер майна 26245298 (Свідоцтво про право власності САС №019095 від 27.01.2009р.) на земельній ділянці в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416 площею 0,0990 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

У іншій частині заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "ЗЕС" адвокат Харіна Т.Г. покликалась на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, які полягали в порушенні норм процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось про нез`ясування судом підстав, які б спонукали вжиттю відповідного заходу, зокрема, того, як саме задоволення подання виконавця щодо стягнення на майно, що не зареєстровано за ОСОБА_2 та не є предметом поділу майна подружжя, може ускладнити виконання судового рішення у даній справі.

Зважала на те, що ухвала суперечить попереднім судовим рішенням, які прийняті за результатами розгляду відповідного питання раніше. Так, ухвалою суду попередньої інстанції накладалась заборона на відчуження вказаного майна. У вересні 2022 року ОСОБА_1 зверталася до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом заборони органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям та іншим особам здійснювати будь-які дії (вилучати майно, передавати його на реалізацію торговельній організації та інші дії), спрямовані на продаж (реалізацію) квартири АДРЕСА_4 . Мотивуючи клопотання, також вказувала про те, що вона дізналась про постанову приватного виконавця щодо опису та арешту майна ОСОБА_2 . Однак тоді суд встановив, що наявність постанов про опис та арешт майна ОСОБА_2 у зведеному виконавчому провадженні в іншій судовій справі не порушує прав позивача, а лише намагається перешкодити виконанню цього судового рішення. Отже, обставини справи фактично не змінювались з 02 вересня 2022 року та інших ризиків щодо нерухомого майна, окрім існування постанов приватного виконавця, позивачем не зазначено. При цьому незгода позивача з ухвалою суду в справі № 918/812/21 не є підставою для забезпечення позову у цій справі, а повинна спонукати до її апеляційного оскарження. Крім іншого, земельна ділянка у АДРЕСА_3 не є предметом поділу майна подружжя. Вказівка з інформації щодо земельної ділянки в позові при описі, що на ній розташовано спірний житловий будинок, не свідчить про існування спору з приводу земельної ділянки. Зазначалося й про те, що вжитий судом захід порушує право ТОВ "ЗЕС" на виконання Наказів Господарського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства грошових коштів.

З наведених підстав просила скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У поданому відзиві представник позивача адвокат Курганська О.В., вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

При цьому, заперечуючи викладеним доводам, покликалась на те, що її довіритель до участі в розгляді господарської справи не залучалась, а, отже, преюдиційного значення в цій справі рішення господарського суду не мають. Стверджувала, що ТОВ "ЗЕС" вчиняються дії, спрямовані на заволодіння усього належного ОСОБА_2 майна та унеможливлення його поділу. Щодо земельної ділянки, то звертала увагу на те, що Рівненським міським судом арешт на неї не накладався, а тому будь-які аргументи заявника з цього приводу не повинні розглядатись.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Норми ст. 150 ЦПК України встановлюють види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів з наявністю підстав для часткового вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову погоджується.

Так, вимоги заяви про забезпечення позову мають безпосередній матеріально-правовий зв`язок з предметом позову та співмірні з ним, адже спір виник в т.ч. і з приводу нерухомого майна, на яке й накладено арешт.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Всупереч доводам заявника висновок суду першої інстанції відповідає попереднім судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду заяв позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського міського суду від 01 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково та накладено заборону на відчуження майна, яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , а саме: блокований житловий будинок в АДРЕСА_5 , земельну ділянку в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:029:0416; квартиру АДРЕСА_1 ; машиномісце № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 .

Між тим, оскільки заборона на відчуження не вважалась достатньою та ефективною з тим, щоб запобігти правовідносинам, за яких може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, то накладення арешту на відповідне майно є цілком об`єктивним та відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського міського суду від 04 вересня 2019 року вирішено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову з аналогічною прохальною частиною, але в її задоволенні було відмовлено.

Проте наведені на той час позивачем ризики відрізнялись від тих, з якими пов`язувалась потреба забезпеченого оскаржуваною ухвалою позову.

Процесуальне законодавство дозволяє подавати заяву про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи і не обмежує кількості звернень особи з такою заявою.

Ухвалою Рівненського міського суду від 02 вересня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову, де вона просила вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям та іншим особам здійснювати будь-які дії щодо спірного майна. Суд розглянув заявлене питання виключно в межах наявності для цього підстав, а його висновки не суперечать і не спростовують доцільність вжиття іншого заходу.

Обраний судом процесуальний захід не порушує прав та законних інтересів ТОВ "ЗЕС", не зупиняє та не перешкоджає виконанню судових рішень в господарських справах, адже в них з ОСОБА_2 стягнуті виключно грошові кошти і не вирішувалось питання щодо нерухомого майна, яке є предметом поділу в цій справі.

Тому доводи особи, що подала апеляційну скаргу, та наведені нею обставини, які, на її переконання, мають значення для вирішення питання, не спростовують правильності судового рішення, зводяться до переоцінки обставин справи і суб`єктивної незгоди з вжитим заходом.

Згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове вирішення заяви про забезпечення позову, апеляційним судом здобуто не було, а матеріали справи їх не містять.

Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при її постановленні.

Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" адвоката Харіної Тетяни Геннадіївни залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: І.В. Вейтас

Н.М. Ковальчук