Справа № 144/1083/18
Провадження № 22-ц/801/1087/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 рокуСправа № 144/1083/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

Секретар: Литвин С. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального підприємства «Житлокомунсервіс-Т» про відшкодування шкоди,

рішення ухвалив суддя Герман О. С.

рішення ухвалено о 16:09 год у смт Теплик Вінницької області

повний текс рішення складено 06 березня 2023 року,

В с т а н о в и в:

18 вересня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального підприємства «Житлокомунсервіс-Т» про відшкодування шкоди,

Свої вимоги мотивував тим, що він здійснює підприємницьку діяльність та має у власності магазин, який знаходиться на земельній ділянці, належній йому на підставі договору купівлі-продажу від 29 березня 2012 року. На протязі літнього періоду 2017 року внаслідок накопичення води в щебеневому шарі земельної ділянки, виділеній для обслуговування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », сталося пошкодження приміщення магазину. Причиною накопичення води виявився прорив водопровідної труби, яка знаходиться на земельній ділянці, належній відповідачу ОСОБА_2

07 вересня 2017 року він звертався із повідомленням в Теплицьке відділення поліції, на що 12 вересня 2017 року отримав висновок про відсутність ознак кримінального правопорушення і йому було рекомендовано звернутися до суду.

08 вересня 2017 року на підставі поданої заяви комісією Теплицької селищної ради здійснено огляд територій, на яких розташоване пошкоджене приміщення магазину і належна відповідачу земельна ділянка, на якій стався прорив водопровідної труби. За результатами перевірки складено акт від 08 вересня 2017 року.

Для досудового врегулювання він 15 квітня 2018 року звернувся до ОСОБА_2 з проханням відшкодувати завдану шкоду, на що відповіді не отримав.

З метою визначення суми заподіяної шкоди він звернувся із заявою про проведення будівельно-технічного експертного дослідження. Згідно висновку експерта № 1-11/2017 від 10 листопада 2017 року встановлено, що причиною деформації конструкцій торгівельного павільйону магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є накопичення води в щебеневому шарі та просідання ґрунту під поверхнею вимощення і частиною опорних конструкцій, що сталися внаслідок прориву водопровідної труби, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 . Розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта становить 76 911,00 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача.

У грудні 2021 року ОСОБА_3 подав заяву про збільшення заявлених позовних вимог, у якій вказав, що він повторно звернувся до судового експерта Комашко Р. В., яким було проведено повторне додаткове будівельно-технічне експертне дослідження для визначення матеріальної шкоди, заподіяної в результаті накопичення води, що пов`язано з проривом водопровідної труби, яка знаходиться на земельній ділянці (згідно опису меж у додатку до Витягу з ДЗК) від Б до В, належній відповідачу - ОСОБА_2 в період літа 2017 року та висновком експерта № 2-11/2021 встановлено розмір завданої майнової шкоди станом на жовтень 2021 року в сумі 143 550,36 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача на свою користь (том 1 а. с. 99-101).

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального підприємства «Житлокомунсервіс-Т», про відшкодування шкоди, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги і стягнути з відповідача на його користь у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в розмірі 143 550,36 грн., а також стягнути витрати за проведення будівельно-технічного експертного дослідження з визначення розміру збитків і судові витрати.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки висновки суду, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи та неправильно застосовані норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечувала факту накопичення води через прорив водопровідної труби, яка знаходиться на земельній ділянці, належній відповідачу, лише заявляла про те, що пошкодження труби відбулося в ділянці водопроводу в межах експлуатаційної відповідальності КП «Житлокомунсервіс-Т». Судом першої інстанції не враховано, що закон у цивільному процесі не покладає на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди та її розмір. Відповідач для звільнення від відповідальності має довести, що шкоди заподіяна не з його вини. Тобто, в деліктних зобов`язаннях передбачена презумпція вини: якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, а позивачу необхідно довести наявність шкоди та розмір шкоди.

Наявність події і завданої шкоди позивач довів актом від 08 вересня 2017 року, оформленим комісією Теплицької селищної ради і поясненнями у судовому засіданні членів комісії; висновком Теплицького відділення поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області; фотографіями з місця водії; висновком експерта № 1-11/2017 від 10 листопада 2017 року; поясненнями експерта Комашка Р. В. у судовому засіданні.

Таким чином позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до пошкодження майна і спричинення позивачу шкоди у доведеному ним розмірі. При цьому відповідач не спростувала належними й допустимими доказами своєї вини у пошкодженні майна позивача, а також не довела, що третя особа - КП «Житлокомунсервіс-Т» винна у завданні шкоди, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення деформації конструкцій торгівельного павільйону позивача, вона не заявляла та не надала інших доказів щодо встановлення інших причин завданої шкоди і розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надіслали.

В судове засідання учасники справи: позивач ОСОБА_1 і його представник - адвокат Човганюк А. М., відповідач ОСОБА_2 і її представник - адвокат Клінчиков С. О., представник третьої особи - КП «Житлокомунсервіс-Т» не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Клінчиков С. О., уповноважений на надання правничої (правової) допомоги відповідачу: у Теплицькому районному суді, Вінницькому апеляційному суді, Верховному Суді, згідно ордера серії АВ № 1021117 від 10 лютого 2022 року (том 1 а. с. 139), належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (частина 5 статті 130 ЦПК України) - судова повістка направлена і отримана, про що свідчить довідка про доставку документів в електронному вигляді 09 травня 2023 року об 11:30 (а. с. 25 і 28 на звороті).

Відповідач ОСОБА_2 надіслала до суду (судом отримано 23 травня 2023 року) заяву про відкладення розгляду справи, у якій вказала, що із сайту суду дізналася про призначення справи за апеляційною скаргою позивача на 24 травня 2023 року, проте самої апеляційної скарги не отримувала, відзив не надала. Крім того, її представник - адвокат Клінчиков С. О. в цей день зайнятий в іншому судовому засіданні - в Теплицькому районному суді Вінницької області (додана інформація із сайту суду), тому вона просить відкласти розгляд справи на іншу дату та надіслати їй копію апеляційної скарги на її поштову адресу і на адресу її представника - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 і його представник - адвокат Човганюк А. М. (ордер серії АВ № 1065851 від 19 квітня 2023 року - а. с. 15-16 том 2) належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (09 травня 2023 року їм надіслані і телефонограми, отримані ними 09 травня 2023 року - а. с. 27 том 2).

У день судового засідання - 24 травня 2023 року, до апеляційного суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Човганюк А. М., у якій зазначено, що їм стало відомо про те, що до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Клінчикова С. О. про відкладення розгляду справи; сторона позивача ОСОБА_1 не заперечує проти відкладення справи на іншу дату.

Згідно матеріалів справи ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 квітня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року, відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою. Також ухвалено надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги із роз`ясненням їх права на подачу відзиву на апеляційну скаргу в строк до 08 травня 2023 року (том 2 а. с. 20).

Згідно супровідного листа від 24 квітня 2023 року зазначені документи направлені позивачу ОСОБА_1 на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачу ОСОБА_2 на зазначену електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а. с. 21).

Документи в електронному вигляді доставлені адресатам, про що свідчить довідка, складена відповідальною особою - секретарем судового засідання Ковальчук О. А. (том 2 а. с. 22).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2023 року визнано закінченими підготовчі дії і справу призначено до апеляційного розгляду на 10:10 год 24 травня 2023 року (том 2 а. с. 24).

В цей же день - 09 травня 2023 року, учасники справи повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (том а. с. 25-28).

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними (частина 1). Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 2).

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 1 «Апеляційне провадження» розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляду справи, але не пізніше ніж на п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини 5 статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Як вбачається із матеріалів справи сторони та їх представники завчасно - 09 травня 2023 року отримали повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, призначеної на 24 травня 2023 року.

Апеляційний суд дослідивши подані представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Човганюк А. М. (заяву про не заперечення щодо відкладення розгляду справи на іншу дату) і відповідачем ОСОБА_2 заяву про відкладення розгляду справи, дослідивши матеріали цивільної справи що стосуються вирішення заяв про відкладення справи, з`ясувавши питання належного повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи, прийшов до висновку про те, що ці заяви до задоволення не підлягають, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження належного і своєчасного отримання відповідачем копії апеляційної скарги з тим, щоб мати можливість подати свій відзив на неї та належного повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи, а повідомлені ними причини неявки судом не визнаються поважними, що не перешкоджає розгляду справи у відсутності сторін і їх представників.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 040626 від 19 вересня 2013 року, позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, місцем проживання якого є: АДРЕСА_1 ; основний вид економічної діяльності: 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (том 1 а. с. 15).

29 березня 2012 року державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори Кусюк О. А. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 500 договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 купив у власність земельну ділянку загальною площею 0,0680 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :04:002:0256, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (том 1 а. с. 42-43).

Рішенням 15 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради від 17 липня 2012 року за № 237 надано дозвіл на складання проекту зміни цільового призначення частини земельної ділянки для комерційного використання площею 0,0340 га по АДРЕСА_2 із земель, які надані ОСОБА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Теплицької селищної ради (том 1 а. с. 45).

Згідно Витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 13 липня 2017 року, земельна ділянка по АДРЕСА_2 кадастровим номером :04:002:0256, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0680 га на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі Державного акта від 10 серпня 2010 року серії ЯИ № 842292 (том 1 а. с. 48-49, 5053).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої 12 вересня 2018 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0477 кадастровим номером :04:002:0729, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_3 (том 1 а. с. 39-41).

Згідно акта комісії Теплицької селищної ради в складі: селищного голови Трамбовецького Р. І., головного архітектора району ОСОБА_5, секретаря виконкому ОСОБА_6, 08 вересня 2017 року комісія здійснила огляд територій (земельних ділянок та будівель), які є власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і встановила, що будівля магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована по АДРЕСА_2 має незначні дефекти, які виражаються у вигляді наявних тріщин, просідання дверей та деформації зовнішнього оздоблення (металеві профлисти). На час огляду на території магазину проводились роботи у вигляді демонтажу бетонного покриття, а також вибрано підстилаючий шар із щебеню товщиною 20 см.

За візуальним оглядом встановлено, що щебінь є вологим, спостерігається наявність мулу. Зі слів ОСОБА_1 признаки деформації будівлі магазину та помокріння бетонної основи подвір`я спостерігалися на протязі літнього періоду 2017 року. В зв`язку із продовженням деформаційних процесів здійснено демонтаж бетонного покриття, а результаті чого виявлено накопичення води в шарі щебеневої підготовки, яка потрапляла туди із земельної ділянки ОСОБА_2 . Зі згоди ОСОБА_2 комісією також було обстежено її земельну ділянку і розташований на ній водопровід. За результатами огляду встановлено: будівля прибудови, яка належить ОСОБА_2 також має тріщини, земля біля прибудови розрита, волога та видно водопровід. Зі слів ОСОБА_2 на протязі останніх днів було виявлено прорив водопроводу біля фундаменту прибудови. На час огляду прорив було ліквідовано.

Комісія зробила висновки про те, що причиною накопичення води в щебеневому шарі на подвір`ї магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » був прорив водопровідної труби, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , наслідком чого є деформаційні процеси на будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та на прибудові ОСОБА_2 .

Даний акт підписаний членами комісії та ОСОБА_1 . Підпис ОСОБА_2 відсутній, а також відсутнє зазначення за яких причин ОСОБА_2 не підписала даний акт (том 1 а. с. 8).

12 вересня 2017 року ДОП СП Теплицького відділення поліції Скоробрехою В. А. за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 складено висновок, у якому вказано, що із пояснень ОСОБА_1 07 вересня 2017 року він виявив, що на бетонній площадці біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить ОСОБА_1 , з`явилися калюжі; після того, як він пробив у бруківці отвір, почала стрімко текти вода. Згодом з`ясувалося, що вода текла із-під будинку ОСОБА_2 , так як була пошкоджена водопровідна труба. ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду в порядку приватного обвинувачення (том 1 а. с. 46).

Згідно висновку № 1-22/2017 будівельно-технічного експертного дослідження від 10 листопада 2017 року причиною деформації конструкцій торгівельного павільйону магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 є накопичення води в щебеневому шарі та просідання ґрунту під поверхнею вимощення і частиною опорних конструкцій, що сталися внаслідок прориву водопровідної труби, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 ; матеріальна шкода, заподіяна власникам торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 внаслідок просідання ґрунту стоновить 76 911,00 грн. (том 1 а. с. 16-36).

15 квітня 2018 року ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 претензію, у якій пропонував їй добровільно відшкодувати заподіяну йому матеріальну шкоду в сумі 76 911,00 грн. внаслідок деформації та часткового руйнування належного йому магазину, спричиненого проривом водопровідної труби на її земельній ділянці (том 1 а. с. 7, 56).

Із відповіді Теплицької селищної ради № 1479 від 16 вересня 2021 року, наданої ОСОБА_2 на її клопотання і заяву, вбачається, що послуги з централізованого водопостачання на території смт Теплик надає Комунальне підприємство «Житлокомунсервіс-Т», на балансі якого є магістральні водогони, які проходять лише по земельних ділянках та дорогах комунальної власності. Всі інші відводи та відгалуження від центральних труб водогону на балансі комунального підприємства не перебувають. Тому відгалуження до будинку АДРЕСА_3 від центрального водогону по вул. Стуса до комунальної власності підприємства не входять. Ремонтні роботи по усуненню проривів, заміни труб водогону, а також його утримання в належному технічному стані виконуються за рахунок власників земельних ділянок, по яких проходять відводи та відгалуження від магістральних (центральних) труб централізованого водопостачання. 08 вересня 2017 року було обстежено земельні ділянки по АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 та складено відповідний акт. Обстеження проводилося працівниками селищної ради спільно із начальником відділу містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Теплицької райдержадміністрації Коновалюком А. В. за усним дорученням селищного голови (том 1 а. с. 84).

01 лютого 2003 року КП «Теплик-Комунсервіс» уклало із ОСОБА_2 договір на користування водою (том 1 а. с. 85).

Згідно висновку експерта № 2-11/2021 за результатами проведення додаткового будівельно-технічного експертного дослідження до висновку № 1-11/2017 від 10 листопада 2017 року, складеного 04 листопада 2021 року, матеріальна шкода, заподіяна власникам торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок просідання ґрунту станом на жовтень 2021 року становить 143 550,36 грн. (том 1 а. с. 102-108).

На запит адвоката КП «Житлокомунсервіс-Т» повідомило про те, що станом на 2017 рік підприємство надавало послугу по постачанню води до домогосподарства ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , належить КП «Житлокомунсервіс-Т». Всі відрізки труб, які врізані до основної труби та проходять по земельній ділянці власника, належить водокористувачеві (том 1 а. с. 121).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними й допустимими доказами факту спричинення йому матеріальної шкоди саме внаслідок дій відповідача. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження факту прориву водопровідної труби, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , наслідком чого сталися деформаційні процеси на будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а висновки комісії, викладені в акті від 08 вересня 2017 року суд до уваги не взяв, оскільки сам акт спростований показаннями свідків, що входили до складу комісії, яка склала даний акт: селищного голови ОСОБА_4 , головного архітектора району ОСОБА_5 і секретаря виконкому ОСОБА_6, так як в акті вони вказали лише свої припущення, а домоволодіння відповідача ОСОБА_2 вони не оглядали та не встановили причинного зв`язку між діями відповідача і завданою шкодою позивачеві, а також комісією не встановлено, коли саме відбувся прорив труби; не мотивовано, чому комісія вирішила, що це був прорив саме труби, а не щось інше - пошкодження радіатор, кранів тощо.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Відповідно до частин 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Під збитками розуміються фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків обов`язковою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, таких як: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із порушенням.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2).

Таким чином з урахуванням наведених вимог матеріального закону і вимог цивільного процесуального законодавства, зокрема таких принципів цивільного процесу, як змагальність та диспозитивність, обов`язок по доведенню відсутності вини у завданні шкоди покладається саме на визначеного позивачем відповідача.

За правилами статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства, при цьому власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власність зобов`язує.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Водночас, крім вини до елементів цивільно-правової відповідальності входять також: протиправна поведінка особи та причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і збитками.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, та з урахуванням вимог статті 175 ЦПК України (пункти 4, 5 частини 3), у поданій заяві має зазначити зміст заявлених вимог: спосіб захисту прав, передбачений законом; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За правилами статтей 12 та 81 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог та подати докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, на виконання положень статті 175 ЦПК України, виклав обставини і зазначив докази, що підтверджують вказані ним обставини. Таким доказом позивач зазначив акт від 08 вересня 2017 року, складений комісією Теплицької селищної ради, яка здійснила огляд територій (земельних ділянок та будівель), що перебувають у власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Даний акт підписаний членами комісії та ОСОБА_1 , проте ОСОБА_2 не підписаний і причини відсутності підпису в акті не зазначені (том 1 а. с. 8).

Оцінивши відповідно до статті 89 ЦПК України надані позивачем докази по справі, у тому числі й акт від 08 вересня 2017 року, і окремо і в сукупності, суд першої інстанції не визнав такий доказ належним і достовірним, мотивувавши таке відхилення даного доказу тим, що зміст акту комісії від 08 вересня 2017 року спростований поясненнями свідків, якими є члени комісії, що його склали, які пояснили про те, що у висновку вони вказали лише свої припущення, домоволодіння ОСОБА_2 вони не оглядали і не встановили причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та завданою позивачеві шкоди, а також комісія не встановила коли відбувся прорив водопровідної труби і не мотивувала з чого встановлено, що це стався саме прорив водопровідної труби, а не щось інше і що місце прориву водопровідної труби знаходиться саме на земельній ділянці, належній відповідачу, а не в іншому місці: на земельній ділянці загального користування, а чи на земельній ділянці позивача чи інше. Тобто, зазначений акт не підтверджує доводів позивача, так і не спростовує заперечень відповідача в тому, що пошкодження водопровідної труби відбулося на ділянці водопроводу в межах експлуатаційної відповідальності КП «Житлокомунсервіс-Т». Відповідних належних доказів на підтвердження таких обставин не надав ні позивач, ні відповідач, ані третя особа - КП «Житлокомунсервіс-Т».

Наведеним спростовуються всі доводи апеляційної скарги позивача, які є безпідставними, що лише поверхово і частково ґрунтуються на вимогах матеріального та процесуального закону, оскільки вони не доводять протиправності діянь саме відповідача по справі і причинного зв`язку між такою протиправною поведінкою відповідача та наслідками, що настали у вигляді спричинення позивачу матеріальної шкоди.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено належними й допустимими доказами спричинення йому матеріальної шкоди внаслідок дій відповідача, а саме тих обставин, що прорив водопровідної труби стався саме на земельній ділянці відповідача ОСОБА_2 , внаслідок чого сталися деформаційні процеси на будівлі, належного позивачу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з`ясував у достатньому обсязі характер спірних правовідносин та визначився з нормами права, які підлягають застосуванню, а тому прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не знайшли свого підтвердження і спростовані наведеним, а тому не впливають на висновки суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: М. В. Матківська

Судді: Ю. Б. Войтко

І. В. Міхасішин

Повний текст судового рішення складено 25 травня 2023 року