Справа № 352/244/13-ц
Провадження № 22-ц/4808/930/23
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач Луганська
У Х В А Л А

27 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Луганської В.М. (суддя доповідач), Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Тисьменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року

у справі за заявою ТОВ «ФК Форт» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Тисьменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року заяву ТОВ «ФК ФОРТ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 352/244/13-ц, виданих на підставі рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 115893,67 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі скаржниця просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, в обґрунтування якої посилається на виникнення обставин непереборної сили, а саме запровадженням з 24.02.2022 року воєнного стану внаслідок невиправданої агресії російської федерації, а також те, що з 25.02.2022 року її сина ОСОБА_4 було призвано по мобілізації до Збройних сил України, з часу мобілізації сина вона постійно займається закупівлею необхідних речей для нього. Крім того посилається на рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року, а саме щодо виваженості в підході до питань, пов`язаних з поверненням процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення строків та можливості їх продовження до закінчення воєнного сану.

Дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційну скаргу, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і ґрунтуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Згідно з ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Європейський Суд з прав людини зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «DeGeouffre dela Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Тисьменницького районного суду Івано-Франківської області постановлено 05 травня 2022 року, повний текст ухвали складено 10 травня 2022 року.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржниця була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується її заявою від 05 травня 2022 року в якій просила справу розглядати без її участі. Тобто, скаржниця була повідомлена належним чином про судове засідання, яке було призначено судом першої інстанції на 05 травня 2022 року.

ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи та просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

З апеляційною скаргою на ухвалу Тисьменницького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року скаржниця звернулась 23 червня 2023 року, через 13 місяців після складення повного тексту ухвали, отже після спливу одного року.

Дослідивши клопотання про поновлення строків подачі апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку подачі апеляційної скарги не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що скаржницею не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк на апеляційне оскарження пропущений внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Щодо посилання скаржниці на введення в Україні воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку апеляційного оскарження, слід вказати наступне.

Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку апеляційного оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати апеляційну скаргу (наприклад виїзд з місця проживання в зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, провадження № 11-107заі22.

Посилання скаржниці, що у зв`язку з перебуванням її сина на фронті, у зв`язку з чим вона постійно займається закупівлею всього необхідного для належного виконання ним бойових завдань, не можуть бути визнані судом як непереборні обставини, що перешкодили її зверненню до суду з апеляційною скаргою.

Отже, наведені скаржницею у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не є поважними причинами пропуску цього строку і не є підставами (виключними випадками), передбаченими п 2 ч.2 ст. 358 ЦПК України, за наявності яких суд може поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення її повного тексту

За відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження,крім випадків:1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (ч.2 ст.358 ЦПК України).

Оскільки скаржницею не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б унеможливлювали звернутися до суду з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня складання повного тексту рішення, а наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть слугувати обставинами непереборної сили, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкриття апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.126, 127, ч. 2 ст. 358, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тисьменицького районного суду Івано-Франківської області від 05травня 2022 року відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тисьменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2022 року у справі за заявою ТОВ «ФК Форт» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження та матеріали апеляційної скарги надіслати скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.М. Луганська

В.М. Барков

В.А. Девляшевський