Справа № 700/314/23
Провадження № 2-о/700/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Кравець І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Бужанської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,

установив:

Бужанська сільська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 . У власності померлого залишився будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній земельній ділянці загальною площею 0,1784 га, кадастровий номер: :01:001:0108, яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Спадкоємців за законом та заповітом у померлого немає. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від прийняття спадщини, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. На підставі викладеного просять визнати спадщину померлого ОСОБА_1 відумерлою та передати Бужанській територіальній громаді.

Представник заявника у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив клопотання про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.293 ЦПК України).

Згідно з п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України розгляд справ про визнання спадщини відумерлою здійснюється судом в порядку окремого провадження.

Виходячи із змісту ч.ч.1,2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами ст.ст.1268,1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Водночас, згідно із ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (ч.2,ч.3 ст.1277 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.03.2022 року.

У власності ОСОБА_1 залишився будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1784 га, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 191/03-17 від 28.03.2023 року.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1784 га, кадастровий номер: :01:001:0108 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Бужанка Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 відсутня.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. За наявності умов, суд може встановити й інші факти, зокрема, факти прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що останнім місцем проживання ОСОБА_1 була адреса: АДРЕСА_1 та, відповідно до положень ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини після померлого є вказана адреса.

Згідно із ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, до теперішнього часу спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 і яка складається з житлового будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,1784 га, яка розташована с.Бужанка Лисянського району Черкаської області, ніким не прийнята, із заявами про прийняття спадщини після померлого жодна особа не зверталась, відомості про наявність спадкоємців, а також про наявність заповіту, заведених спадкових справ у Спадковому реєстрі відсутні.

Відповідно до вимог ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

За таких обставин, враховуючи, що спадкоємців після смерті ОСОБА_1 не встановлено, до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися, відомості щодо складання померлою заповіту відсутні, після смерті останнього минуло понад рік, що свідчить про дотримання заявником встановленого ч.2 ст.1277 ЦК України строку звернення до суду із відповідною заявою, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та доцільність визнання спадщини відумерлою з передачею її у власність територіальної громади.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265, 268, 315-319, 334-338 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлої задовольнити повністю.

Визнати спадщину померлого ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1784 га, яка розташована в с. Бужанка Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області, відумерлою.

Передати відумерлу спадщину ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у власність Бужанської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області, що складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1784 га, яка розташована в с. Бужанка Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області кадастровий № :01:001:0108.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. Д. Пічкур