Єдиний унікальний номер 317/2521/14-ц
Провадження № 4-с/317/12/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участю:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

прокурора Пархомова Є.В.

державного виконавця Гінатуліної А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова Максима Олександровича на бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гінатуліної Аліни Рафаелівни, зацікавлені особи Запорізька обласна державна адміністрація, ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М.О. на бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліної Аліни Рафаелівни, зацікавлені особи Запорізька обласна державна адміністрація, ОСОБА_1 .

Скаржник просив: 1) визнати бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 16.04.2019, неправомірною; 2) зобов`язати державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 16.04.2019 усунути порушення прав стягувача невідкладно, здійснивши вичерпних заходів з примусового виконання рішення, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 21.12.2022 у задоволенні скарги першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М.О. на бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліної А.Р. відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.02.2023 апеляційну скаргу першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури задоволено частково, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21.12.2022 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У вказаній постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що у скарзі не конкретизовано які саме заходи примусового виконання рішення суду не були вчинені державним виконавцем і в який спосіб суд повинен зобов`язати державного виконавця усунути порушення прав стягувача. Оскаржувану ухвалу не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду, під час якого скаржнику необхідно уточнити та конкретизувати вимоги скарги, а суду першої інстанції з урахуванням уточнень розглянути скаргу в межах заявлених вимог.

29.03.2023 до Запорізького районного суду Запорізької області, на виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 22.02.2023, надійшла заява, якою скаржник уточнив скаргу та просить:

1) визнати бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 09.04.2019, яка мала місце у період з 26.10.2021 по 12.10.2022, неправомірною;

2) зобов`язати державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 09.04.2019 усунути порушення прав стягувача;

3) зобов`язати державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 09.04.2019 вжити заходи з примусового виконання рішення відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язавши, зокрема, державного виконавця ініціювати здійснення фінансування витрат виконавчого провадження за рахунок коштів Державного бюджету України (абз. 1, 3 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Обґрунтовуючи уточнення до скарги, скаржник зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що часткове вжиття державним виконавцем дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», в порушення строків встановлених ст. 11, 63 було здійснено ним лише після звернення з відповідною скаргою до суду та прийняття вказаної скарги до провадження судом, а саме у період з 24.11.2022 по 20.12.2022. Протягом трьох років на п`яти місяців перебування судового рішення на примусовому виконанні, у тому числі в період з 26.10.2021 по 12.10.2022 перебування на примусовому виконанні у державного виконавця Гінатуліної А.Р., вказаним державним виконавцем з метою забезпечення реального виконання рішення не вжито заходів, передбачених ст. 11, 18 та абз. 2 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», рішення суду залишається невиконаним.

Скаржник звертає увагу на те, що послуги експертів, суб`єктів оціночної діяльності та суб`єктів господарювання законодавством віднесено до видів витрат виконавчого провадження, які мають здійснюватись у тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України, а не виключно за рахунок авансового внеску стягувача, як про це вказано в акті державного виконавця від 20.12.2022. Обов`язок вжити заходів примусового виконання судового рішення державним виконавцем усвідомлено та навіть викладено в акті державного виконавця від 20.12.2022. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не виявлено доказів вжиття державним виконавцем заходів з питань організації примусового виконання судового рішення спеціальною організацією, залучення відповідних фахівців тощо.

У відзиві на скаргу головний державний виконавець Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гінатуліна А.Р. просить відмовити у задоволенні скарги. В обґрунтування своєї незгоди посилається на наступне.

По-перше, під час примусового виконання у виконавчому провадженні № 590522985 головним державним виконавцем неодноразово направлялись подання про розшук боржника, які залишено без задоволення. 20.07.2022 на адресу Відділу надійшло клопотання першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М.О. про звернення до суду з поданням про розшук боржника у якому зазначено, що на теперішній час місце перебування боржника невідоме, що унеможливлює забезпечення примусового виконання рішення суду. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/2521/14-ц подання про розшук боржника задоволено, ОСОБА_1 оголошено у розшук. Отже, у період з 26.10.2021 по 12.10.2022 скаржник стверджував про неможливість виконання рішення суду без участі боржника.

По-друге, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0984 зареєстровано за власником: Держава Україна в особі Запорізької обласної державної адміністрації. З урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, як це властиво багатьом видам рухомого майна, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстровано право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. Тож саме стягувач фактично володіє земельною ділянкою з кадастровим номером :07:002:0984, а отже має право і розпоряджатись об`єктами нерухомості, розташованими на цій земельній ділянці. У постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що закінчення виконавчого провадження відбулось на підставі ч. 3 ст. 63 та п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник у скарзі не зазначив, які саме дії державного виконавця не відповідають спеціальному закону.

По-третє, здійснення авансування витрат виконавчого провадження є обов`язком стягувача Запорізької обласної державної адміністрації. На вимогу державного виконавця від 28.11.2022 щодо авансування витрат виконавчого провадження, листом № 12435/08-49 від 05.12.2022 повідомлено про неможливість авансування витрат виконавчого провадження Запорізькою обласною державною адміністрацією у зв`язку з обмеженим фінансуванням. Зобов`язання ініціювати здійснення фінансування витрат виконавчого провадження за рахунок Державного бюджету України як дія не передбачена Законом України «Про виконавче провадження». Також у скарзі не зазначено які саме заходи примусового виконання повинен вчинити державний виконавець, які передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповіді на відзив перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури висловив незгоду із доводами відзиву та зазначив, що на теперішній час постанова про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2022 є предметом оскарження в судовому порядку у зв`язку з її незаконністю. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.03.2023 визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2022 у виконавчому провадженні № 59052985. Судом підтверджено обов`язок державного виконавця вживати заходи примусового виконання рішення незалежно від волевиявлення боржника та його безпосередньої участі у виконавчому провадженні. Крім того, самі лише звернення державного виконавця з клопотаннями про розшук боржника, з огляду на обов`язок вживати заходів примусового виконання рішення в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» незалежно від волевиявлення боржника та його безпосередньої участі у виконавчому провадженні, свідчать саме про триваючу бездіяльність державного виконавця, яка мала місце у вказаному виконавчому провадженні у період з 26.10.2021 по 12.10.2022.

У відповіді на відзив скаржник знову звертає увагу на те, що послуги експертів, суб`єктів оціночної діяльності та суб`єктів господарювання законодавством віднесено до видів витрат виконавчого провадження, які мають здійснюватись у тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України, а не виключно за рахунок авансового внеску стягувача, як про це вказано у відзиві.

У судовому засіданні прокурор Пархомов Є.В. підтримав доводи скарги з урахуванням уточнень до неї, послався на обставини, які викладені у скарзі та заяві від 29.03.2023.

Державний виконавець Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гінатуліна А.Р. заперечувала проти скарги з підстав, які викладені у відзиві.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи стягувач та боржник до суду не з`явились.

Вислухавши доводи прокурора, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а саме:

1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого ч. 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження № 59052985, керівником Запорізької місцевої прокуратури № 2 було направлено начальнику Запорізького РВ ДВС Головного територіального управління у Запорізькій області заяву від 24.04.2019 про відкриття виконавчого провадження за рішенням Запорізького апеляційного суду від 26.02.2019 у справі № 317/2521/14-ц про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, з кадастровим номером :07:002:0984 площею 0,1881 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної альтанки, басейну та металевого паркану (т. 1 а.с. 37-38), з виконавчим листом до нього (т. 1 а.с. 39).

08.05.2019 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 59052985 про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0984, площею 0,1881 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної альтанки, басейну та металевого паркану (т. 1 а.с. 40-41).

Вказана постанова була направлена боржнику 22.07.2019 за місцезнаходженням земельної ділянки та за зареєстрованим місцем проживання боржника (т. 1 а.с. 10-13).

22.07.2019 ОСОБА_1 за зареєстрованим місце проживання та за адресою розташування земельної ділянки направлена вимога державного виконавця звільнити земельну ділянку у строк до 02.08.2019 (т. 1 а.с. 42-45).

05.08.2019, 11.10.2019, 15.01.2020, 30.07.2021, 20.09.2021 державним виконавцем було здійснено виїзди за адресою розташування земельної ділянки (т. 1 а.с. 46-51, 56-59).

23.01.2020 державним виконавцем винесена вимога ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки у строк до 06.02.2020 (т. 1 а.с. 52-53).

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України надана інформація щодо перетину боржником ОСОБА_1 кордону (т. 1 а.с. 55, 63).

Надалі першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області направлено клопотання державному виконавцю Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліній А.Р. про звернення до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 61-62).

Також у виконавчому провадженні вчинялись й інші дії.

Так, 24.11.2022 заступником начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косіновим І.В. винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду (т. 1 а.с. 110-111).

28.11.2022 державним виконавцем винесена вимога про забезпечення явки представників Запорізької обласної державної адміністрації при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 09.12.2022 о 10 год. 00 хв. за адресою розташування земельної ділянки, надати інформацію щодо можливості авансування витрат виконавчого провадження (т. 1 а.с.112).

09.12.2022 державним виконавцем була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій за заявою стягувача (т. 1 а.с. 115).

12.12.2022 державним виконавцем винесена вимога про забезпечення явки представників Запорізької обласної державної адміністрації при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 20.12.2022 о 10 год. 00 хв. за адресою розташування земельної ділянки (т. 1 а.с. 116).

20.12.2022 державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліною А.Р. складений акт, що враховуючи вимоги закону виконавець не має права примусово входити на територію будинку, що належить фізичній особі без відповідної ухвали суду при примусовому проникненні до житла боржника. Листом від 05.12.2022 стягувач повідомив про відсутність можливості фінансування витрат виконавчого провадження. Оскільки стягувач відмовився від авансування витрат виконавчого провадження, рішення суду не може бути виконане без участі боржника.

20.12.2022 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду (т. 1 а.с. 121-122).

20.12.2022 державним виконавцем направлено подання Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області про розгляд питання щодо порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за невиконання рішення суду виконавчого листа №317/2521/14-ц, виданого 09.04.2019 Запорізьким апеляційним судом (т. 1 а.с. 123-124).

20.12.2022 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 59052985 про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0984, площею 0,1881 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної альтанки, басейну та металевого паркану (т. 1 а.с. 126-127).

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.03.2023 задоволено частково скаргу в.о. керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області на постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2022, винесену державним виконавцем Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліною А.Р. Суд першої інстанції визнав неправомірною та скасував постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2022, винесену державним виконавцем Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліною А.Р. у виконавчому провадженні № 59052985.

Апеляційна скарга на вказану ухвалу суду подана державним виконавцем до Запорізького апеляційного суду на що вказують відомості Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua/Review/110208656).

Наразі остаточно питання щодо законності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2022 не прийнято, виконавче провадження не здійснюється та значиться закінченим.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно диспозиції ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що орган виконання наразі має найменування Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У постанові від 22.02.2023 Запорізький апеляційний суд констатував, що у скарзі прокурора, яка була подана у цій справі, не конкретизовано які саме заходи примусового виконання рішення суду не були вчинені державним виконавцем і в який спосіб суд повинен зобов`язати державного виконавця усунути порушення прав стягувача. Суд апеляційної інстанції вказав, що слід уточнити та конкретизувати вимоги скарги, а суду першої інстанції з урахуванням уточнень розглянути скаргу в межах заявлених вимог.

Наразі прокурор просить визнати бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 09.04.2019, яка мала місце у період з 26.10.2021 по 12.10.2022, неправомірною.

Суд враховує, що дана вимога скарги була уточнена у частині визначення періоду бездіяльності, проте ані у мотивувальній частині скарги, ані у її прохальній частині як не було, так і немає відомостей про те, які саме заходи примусового виконання рішення суду не були вчинені державним виконавцем.

Аналогічні висновки суд робить й щодо другої вимоги щодо зобов`язання державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 09.04.2019 усунути порушення прав стягувача.

Прокурор у скарзі не зазначає конкретних порушень прав стягувача, які були допущені державним виконавцем, та не зазначає конкретних заходів, які б слід було зобов`язати вчинити державного виконавця.

У судовому засіданні суд неодноразово намагався з`ясувати у прокурора які конкретні дії слід зобов`язати вчинити державного виконавця. Проте прокурор, висловлюючи загальну незгоду із ходом виконавчого провадження із посиланням на те, що рішення суду дотепер залишається невиконаним, вважав за необхідне вчинити усі виконавчі дії, спрямовані на реальне виконання рішення суду. Прокурор у судовому засіданні так і не зміг пояснити які конкретні дії не виконав державний виконавець, але мав виконати та має виконати на виконання судового рішення, яке повинно бути ухвалене у цій справі.

Неконкретною є й вимога про зобов`язання державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа № 317/2521/14-ц від 09.04.2019 вжити заходи з примусового виконання рішення відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язавши, зокрема, державного виконавця ініціювати здійснення фінансування витрат виконавчого провадження за рахунок коштів Державного бюджету України (абз. 1, 3 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд враховує, що питання щодо фінансування витрат виконавчого провадження не піднімалось у первинній скарзі, яка розглядалась судом першої інстанції. Дана вимога з`явилась лише у заяві, якою прокурор уточнив скаргу на виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 22.02.2023. Обґрунтовуючи цю вимогу прокурор посилається на наступне: «Послуги експертів, суб`єктів оціночної діяльності та суб`єктів господарювання законодавством віднесено до видів витрат виконавчого провадження, які мають здійснюватись у тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України, а не виключно за рахунок авансового внеску стягувача, як про це вказано в акті державного виконавця від 20.12.2022. Обов`язок вжити заходів примусового виконання судового рішення державним виконавцем усвідомлено та навіть викладено в акті державного виконавця від 20.12.2022». Отже, прокурор в обґрунтування даної вимоги посилається на факти та обставини, які виникли вже після звернення прокурора зі скаргою 18.10.2022, а тому взагалі не можуть бути предметом судового розгляду в рамках розгляду цієї справи.

Також, подавши уточнення до скарги від 29.03.2023, прокурор не урахував, що державним виконавцем 20.12.2022 вже складено та направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, як це передбачено ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Підлягає урахуванню й те, що скаржник просить зобов`язати державного виконавця ініціювати здійснення фінансування витрат виконавчого провадження за рахунок коштів Державного бюджету України, проте у скарзі не зазначає яка правова норма передбачає здійснення такого обов`язку, у якій формі державному виконавцю це слід зробити, та, найголовніше, прямо не вказує з якою метою слід ініціювати це питання, тобто на які конкретні виконавчі дії.

Це знову ж таки підтверджує висновок суду, що прокурор лише самим фактом подання скарги намагається впливати на виконавче провадження, спонукаючи державного виконавця до його пришвидшення, що не відповідає приписам ст. 447 ЦПК України, якою законодавчо закріплено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У цьому виконавчому провадженні прокурор не оскаржує ні конкретних дій (бездіяльності), ні конкретних рішень державного виконавця, які мали місце до 18.10.2022 і мають місце наразі.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова Максима Олександровича на бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гінатуліної Аліни Рафаелівни, зацікавлені особи Запорізька обласна державна адміністрація, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала суду складена 24.04.2023.

Суддя Д.І. Сакоян