Справа № 307/1803/23
Провадження № 2/307/380/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Гламазда О.М. за участю позивач ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , законних представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування морально та матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , законних представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування морально та матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року у справі № 307/287/23, який набрав законної сили 24.04.2023 року, ОСОБА_3 , було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України і призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, а за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначено покарання в виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

Як вбачається з вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року, « ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_3 , 30 жовтня 2022 року, близько 21 години 00 хвили, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись на АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, зайшли на територію дворогосподарства № 61А, що належить потерпілій ОСОБА_1 , де шляхом пошкодження скла на метало-пластиковому вікні будинку, проникли всередину будинку, звідки з однієї з кімнат викрали бездротові навушники марки «Esperanza», вартістю 586 гривень, пилосос марки «Daewoo Cyclone Pro light», вартістю 2640 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 3226 гривень.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 , 30 жовтня 2022 року, після 21 години, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_1 , куди попередньо проник з метою вчинення крадіжки, зі спальної кімнати викрав ключі від автомобіля марки «ВАЗ 2114», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2004 року випуску, вартістю 67275 гривень 60 копійок, який перебував у фактичному володінні та користуванні потерпілої ОСОБА_1 та в той час знаходився на території дворогосподарства, після чого сів за кермо вказаного автомобіля та, не маючи права на користування даним автомобілем, протиправно, всупереч волі потерпілої ОСОБА_1 , за допомогою викраденого ключа, запустив двигун, виїхав з подвір`я та поїхав у напрямку с. Широкий Луг Тячівського району, однак на відрізку автомобільної дороги в с. Тисолово Тячівського району, не впоравшись з керуванням, допустив з`їзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим зіткненням з бетонною огорожею, де залишив автомобіль, та в такий спосіб незаконно заволодів транспортним засобом, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 67275 гривень 60 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, та пояснив, що в день події він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_3 . Йдучи по вулиці в с. Бедевля вони побачили, що в одному з будинків не має світла. Розбивши скло на вікні вони двоє проникли в будинок потерпілої ОСОБА_1 , звідки викрали навушники та пилосос. В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 вигнав з двору автомобіль потерпілої, в який вони сіли та поїхали в с. Широкий Луг. По дорозі ОСОБА_6 не справився з керуванням та допустив дорожньо-транспортну пригоду, про яку повідомив поліцейських. Просить суд суворо його не карати.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, та пояснив, що в день події він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_5 . Йдучи по вулиці в с. Бедевля вони побачили, що в одному з будинків не має світла. Розбивши скло на вікні вони двоє проникли в будинок потерпілої ОСОБА_1 , звідки викрали навушники та пилосос. В подальшому в будинку він знайшов ключі від автомобіля потерпілої ОСОБА_1 , який потім вигнав з двору та по дорозі допустив на ньому дорожньо-транспортну пригоду, про що повідомив в поліцію. Після ДТП він автомобіль залишив. Просить суд суворо його не карати.»

Таким чином, позивачка стверджує, що неправомірні дії неповнолітнього ОСОБА_3 , призвели до пошкодження належного їй автомобіля, а від так і до заподіяння їй матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди.

Посилається на ч.ч.1, 3ст. 22, ч1 ст. 1166 Цивільного кодексу України та зазначає, що розмір заподіяної їй майнової шкоди підтверджується Висновком Експерта за результатами проведення судової транспортно товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000658 від 12.12.2022 року № 7523/22-21 з якого вбачається, наступне:

Ринкова вартість технічно справного автомобіля марки ВАЗ 2114, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 станом на 30 жовтня 2022 року згідно даних наявних в матеріалах досудового розслідування, складає 67275,60 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 2114, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 внаслідок незаконного заволодіння та пошкодженням в ДТП, станом на дату проведення експертизи згідно даних, що можливо встановити в матеріалах досудового розслідування, складає 136911,23 грн.

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки ВАЗ 2114, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 внаслідок незаконного заволодіння та пошкодженням в ДТП, станом на дату проведення експертизи згідно даних, що можливо встановити в матеріалах досудового розслідування, складає 67275,60 грн.

Таким чином, зазначає, що заподіяна їй майнова шкода, яка перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діями відповідача складає 136911,23 грн., оскільки, саме стільки коштів, вона мушена витратити на ремонт (відновлення) автомобіля, а від так і для відновлення моїх порушених прав.

Разом з цим, посилається на ст..23, ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України та стверджує діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка проявляється у тому, що через незаконне заволодіння відповідачем належного їй автомобіля, його пошкодження, проникнення в її будинок, викрадення її речей, вона зазнала істотних душевних, психологічних страждань і переживань, сталися вимушені негативні зміни в її житті, оскільки, через дії відповідача, вона втратила спокій та нормальний сон, апетит, можливість нормально працювати, спілкуватися з людьми, а також, набула настирливі фобії, з приводу того, що коли піде на роботу, знов хтось може проникнути в її будинок та викрасти речі, які в ньому знаходяться.

Крім того, через дії відповідача (обвинуваченого) постійно була змушена приїздити до м. Тячів, через проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, брати участь в судових засіданнях та інших процесуальних діях, їздити на чужому автомобілі, користуватись громадським транспортом, що також, внесло негативні зміни в її життя, тобто, дії відповідача призвели фактично, до зміни її самої та сім`ї звичного способу життя.

Таким чином, зважаючи на все вищевикладене, при визначенні розміру моральної шкоди слід врахувати те, що саме неправомірні дії неповнолітнього ОСОБА_3 , за які його було засуджено вироком суду призвели до негативних наслідків у його житті, тобто, між його діями та моральною шкодою, яка заподіяна їй є прямий причинний зв`язок, а тому, враховуючи характер та обсяг завданих їй моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, є усі підстави для стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Тому просить суд стягнути з неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди 136911,23 грн.; з неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди 136911,23 грн.; стягнути з неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості відшкодування моральної шкоди 100000 грн. У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, вказану шкоду стягнути в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батьків - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і такий обов`язок припинити після досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття або появи у нього до досягнення повноліття майна, достатнього для відшкодування шкоди.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просять його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 та дослідивши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до вику Тячівського районного суду Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року у справі № 307/287/23, який набрав законної сили 24.04.2023 року, ОСОБА_3 , було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України і призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, а за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначено покарання в виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

Вказаним вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року, стверджується, що ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_3 , 30 жовтня 2022 року, близько 21 години 00 хвили, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись на АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, зайшли на територію дворогосподарства № 61А, що належить потерпілій ОСОБА_1 , де, шляхом пошкодження скла на метало-пластиковому вікні будинку, проникли всередину будинку, звідки з однієї з кімнат викрали бездротові навушники марки «Esperanza», вартістю 586 гривень, пилосос марки «Daewoo Cyclone Pro light», вартістю 2640 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 3226 гривень.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 , 30 жовтня 2022 року, після 21 години, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_1 , куди попередньо проник з метою вчинення крадіжки, зі спальної кімнати викрав ключі від автомобіля марки «ВАЗ 2114», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2004 року випуску, вартістю 67275 гривень 60 копійок, який перебував у фактичному володінні та користуванні потерпілої ОСОБА_1 та в той час знаходився на території дворогосподарства, після чого сів за кермо вказаного автомобіля та, не маючи права на користування даним автомобілем, протиправно, всупереч волі потерпілої ОСОБА_1 , за допомогою викраденого ключа, запустив двигун, виїхав з подвір`я та поїхав у напрямку с. Широкий Луг Тячівського району, однак на відрізку автомобільної дороги в с. Тисолово Тячівського району, не впоравшись з керуванням, допустив з`їзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим зіткненням з бетонною огорожею, де залишив автомобіль, та в такий спосіб незаконно заволодів транспортним засобом, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 67275 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вказаним вироком підтверджено, що неправомірні дії неповнолітнього ОСОБА_3 , призвели до пошкодження належного позивачу автомобіля, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 67275 гривень 60 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки, частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням».

З висновка експерта за результатами проведення судової транспортно товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000658 від 12.12.2022 року № 7523/22-21 вбачається, наступне:

Ринкова вартість технічно справного автомобіля марки ВАЗ 2114, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 станом на 30 жовтня 2022 року згідно даних наявних в матеріалах досудового розслідування, складає 67275,60 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 2114, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 внаслідок незаконного заволодіння та пошкодженням в ДТП, станом на дату проведення експертизи згідно даних, що можливо встановити в матеріалах досудового розслідування, складає 136911,23 грн.

Як уже встановлено судом із вищевказаного вироку Тячівського районного суду від 24.03.2023 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки ВАЗ 2114, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 внаслідок незаконного заволодіння та пошкодженням в ДТП, , складає 67275,60 грн.

Ця сума 67275,60 грн. матеріальних збитків визначена вказаним висновком експерта за результатами проведення судової транспортно товарознавчої експертизи.

Позивачка та її представник посилаючись також вказаний висновок експерта стверджують, що майнова шкода яка перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діями відповідача складає 136911,23 грн., оскільки, саме стільки коштів, вона змушена витратити на ремонт (відновлення) автомобіля, а від так і для відновлення її порушених прав.

Разом з цим, суду не надано жодних доказів які б стверджували, що позивачка фактично понесла витрати на ремонт (відновлення) автомобіля в сумі 136911,23 грн.,, а відтак в цій частині позовні вимоги є недоведеними.

Таким чином, з відповідача слід стягнути вартість матеріального збитку, що складає в сумі 67275,60 грн.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Суд визнає аргументованими доводи позивача ОСОБА_1 щодо спричинення їй моральної шкоди через незаконне заволодіння відповідачем належного їй автомобіля, його пошкодження, проникнення в її будинок, викрадення її речей, вона зазнала істотних душевних, психологічних страждань і переживань, сталися вимушені негативні зміни в її житті, оскільки, через дії відповідача, вона втратила спокій та нормальний сон, апетит, можливість нормально працювати, спілкуватися з людьми, а також, вона набула настирливі фобії, з приводу того, що коли вона піде на роботу, знов хтось може проникнути в її будинок та викрасти речі, які в ньому знаходяться, відповідачем ОСОБА_3 .

Разом з тим, позивачкою ОСОБА_1 у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, викликаних діями відповідача, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, завданих позивачці у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, їх глибину та тривалість, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню у розмірі 30000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 .

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 76, 81, 82, 89, 200, 209, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 67275,60 (шістдесят сім тисяч двісті сімдесят п`ять ) гривень 60 копійок та моральну шкоду в розмірі 30 000( тридцять тисяч ) гривень.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_3 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, вказану шкоду стягнути в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батьків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , такий обов`язок припинити після досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття або появи у нього до досягнення повноліття майна, достатнього для відшкодування шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2147,2 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2023.

Суддя: В.В. Чопик