Номер провадження: 22-ц/813/4110/23
Справа № 496/986/22
Головуючий у першій інстанції Буран В.М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Державне підприємство «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України»

треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України»

на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2022 року

за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , уточнив позовні вимоги, просив визнати незаконним і скасувати наказ виконуючого обов`язки генерального директора Державного підприємства "Класифікаційне товариство регістр судноплавства України" №52-К від 11 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника генерального директора Державного підприємства "Класифікаційне товариство регістр судноплавства України" за прогули без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України та поновити ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора Державного підприємства "Класифікаційне товариство регістр судноплавства України" з 11 лютого 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що належним чином виконував свої трудові функції, від свого безпосереднього керівника ОСОБА_5 , не отримував будь-яких повідомлень щодо його відсутності на робочому місці, проте 11.02.2022 р. отримав наказ про звільнення від 11.02.2022 №52-К за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Того ж числа було внесено запис до трудової книжки.

Позивач вказує, що в період з 03.11.2021 і по 11.02.2022 р. не отримував від роботодавця будь-яких повідомлень про необхідність надати пояснення поважності своєї відсутності на робочому місці 03.11.2021р., 04.11.2021р., 05.11.2021р., 08.11.2021р., та не відмовлявся від надання будь-яких пояснень щодо складених актів за фактом відсутності Позивача на робочому місці 03.11.2021, 04.11.2021, 05.11.2021, 08.11.2021р.

До 09.11.2021 р. Генеральним директором Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» був ОСОБА_5 , починаючи з 09.11.2021р. виконуючим обов`язки генерального директора Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» був призначений ОСОБА_6 .

Позивач вказує, що акти складені в період, коли Генеральним директором Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» був ОСОБА_5 , уповноважені працівники Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» не намагалися самостійно встановити причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 03.11.2021, 04.11.2021, 05.11.2021, 08.11.2021 р., хоча підставами відсутності його на роботі, стало захворювання на короновірусну хворобу, оскільки на той час був введений карантин. Позивач також зазначає, що в період 03.11.2021 р. по 08.11.2021 р. працівники підприємства перебували на дистанційній роботі, відповідно розпорядження генерального директора ДП «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України».

09.11.2021 р. позивачу був поставлений діагноз короновірусної хвороби, при цьому симптоми стали проявлятись раніше. 11.02.2022 року позивач звернувся до директора ДП «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» з клопотанням провести службове розслідування щодо фальсифікації службових документів, а саме вищевказаних актів, проте вказане клопотання було проігноровано. За таких обставин був змушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2022 року ухвалено позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №52-К від 11.02.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника генерального директора Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України».

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі.

Стягнути з Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи встановлені в судовому засідання факти та обставини трудових відносин між сторонами, враховуючи надані відповідачем документи, суд приходить висновку, що характер виконуваної роботи позивачем ОСОБА_1 не може передбачати знаходження позивача в будівлі та/або кабінеті протягом усього робочого дня. Тому його звільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним, відповідач не довів факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30.09.2022 року у справі № 496/986/22 у справі № 496/986/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору; ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано жодних допустимих, достатніх, належних та достовірних доказів перебування упродовж кожного дня чи хоча б тимчасового знаходження 03.11.2021 року, 04.11.2021 року, 05.11.2021 року, 08.11.2021 року на робочому місці/роботі, відвідування головного офісу, виконання безпосередніх службових обов`язків, оскаржуване рішення не містить жодних доказів на підставі яких такі висновки суду зроблені, не містяться такі докази в матеріалах даної цивільної справи та судом не було встановлено та оцінку не надано, на підставі чого прийнято рішення про задоволення позовних вимог є незрозумілим, що свідчить про ознаки його свавільності, незаконності та необґрунтованість.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Пояснення учасників справи

У судовому засіданні, представники відповідача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримали, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Адвокат Фомін А.І. представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення, в яких зазначив, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначили, що ОСОБА_1 звільнено, у зв`язку із прогулами без поважних причин згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та відмовити у задоволені позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

На підставі листа - погодження Державної служби морського та річкового транспорту України № 3616/05/15-21 від 19.05.2021 року та заяви ОСОБА_1 від 29,06.2021 року наказом № 310-К від 29.06.2021 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » ОСОБА_1 з 30 червня 2021 року прийнято на посаду заступника генерального директора Регістра судноплавства України, за основною роботою, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Згідно з Актом від 03.11.2021 року про відсутність працівника на роботі, складеного начальником відділу канцелярії ОСОБА_9 , начальником відділу економіки та тарифів ОСОБА_10 , комендантом господарчо-майнового відділу Дроб`язко П.П., головним фахівцем відділу кадрів Котлярчук М.М., 03.11.2021 року ОСОБА_1 , заступник генерального директора, був відсутній на робочому місці в кабінеті № 5, розташованого за адресою: м. Київ, вул, Петра Сагайдачного, 10, протягом усього робочого дня з 8 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв. (до кінця робочого часу, встановленого для всіх працівників Регістру Правилами внутрішнього трудового розпорядку та наказом РУ № 89 від 02.11.2020 року «Про норму тривалості робочого часу на 2021 рік»).

Згідно з Актом від 04.11.2021 року про відсутність працівника на роботі, складеного головним фахівцем відділу канцелярії ОСОБА_11 , головним фахівцем відділу економіки та тарифів ОСОБА_12 , начальником господарчо-майнового відділу Джуман Ю.В., начальником відділу кадрів Смоктань М.Ш., 04.11.2021 року ОСОБА_1 , заступник генерального директора, був відсутній на робочому місці в кабінеті № 5, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 10, протягом усього робочого дня з 8 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв.

Згідно з Актом від 05.11,2021 року про відсутність працівника на роботі, складеного головним фахівцем відділу канцелярії ОСОБА_11 , начальником відділу охорони праці та цивільного захисту Матвієнко В.І., провідним фахівцем відділу розробки Правил і норм ОСОБА_13 , головним фахівцем відділу кадрів Котлярчук М.М., 05.11.2021 року ОСОБА_1 , заступник генерального директора, був відсутній на робочому місці в кабінеті № 5, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 10, протягом усього робочого дня з 8 год. 30 хв. до 16 год. 15 хв.

Згідно з Актом від 08.11.2021 року про відсутність працівника на роботі, складеного начальником господарчо-майнового відділу ОСОБА_14 , головним фахівцем відділу канцелярії ОСОБА_11 , головним фахівцем відділу морських суден, суден змішаного і внутрішнього плавання ОСОБА_15 , начальником відділу кадрів ОСОБА_16 , 08.11.2021 року ОСОБА_1 , заступник генерального директора, був відсутній на робочому місці в кабінеті № 5, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 10, протягом усього робочого дня з 8 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв.

Відповідно до інформаційної довідки від 10.11.2021 року начальника відділу кадрів ОСОБА_16 заступник генерального директора ОСОБА_1 09.11.2021 року був відсутній на робочому місці за невідомими причинами зранку і до 16 год. 26 хв., коли по вайберу надійшла інформація про перебування ОСОБА_1 на лікарняному (е-лікарняний № 1626189-1).

Доповідною запискою від 26.11,2021 року начальника відділу кадрів ОСОБА_16 проінформовано В.о. генерального директора РУ Ріффу О.Г. про не вихід на роботу ОСОБА_1 з 03.11.2021 року по 08.11.2021 року, причини невиходу ОСОБА_1 у вказаний період невідомі.

У табелі на зарплату за листопад 2021 року ОСОБА_1 в період з 03.11.2021 року по 08.11,2021 року проставлено НЗ (нез`ясовані причини), грошові кошти за ці дні не нараховувалися до вияснення причин відсутності ОСОБА_1 на роботі у зазначені вище дні.

Згідно з Актом від 24.01.2022 року про відсутність працівника на роботі, складеного начальником відділу канцелярії ОСОБА_17 , головним фахівцем відділу кадрів ОСОБА_18 , комендантом господарчо-майнового відділу ОСОБА_19 , 24.01.2022 року ОСОБА_1 , заступник генерального директора, був відсутній на робочому місці в кабінеті № 5, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 10, протягом усього робочого дня з 8 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв.

У поясненнях від 10.02.2022 року ОСОБА_1 пояснив, що з 09.11.2021 року знаходився на лікарняному, про що були повідомлені генеральний директор Регістра судноплавства України ОСОБА_5 та начальник відділу кадрів ОСОБА_16 .

Наказом № 29-ПД від 09.11.2021 «Про звільнення генерального директора державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» голови Державної служби морського та річкового транспорту України звільнено ОСОБА_5 із посади генерального директора ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» з 09.11.2021 відповідно до п. 8 ст. 36 Кодексу Законів про працю України та припинено дію контракту від 05.04.2021 № 6-11.

Згідно з Актом від 10.02.2022 року про відмовлення від ознайомлення з актами не виходу на роботу 03.11.2021, 04.11.2021, 05.11.2021, 08.11.2021, складеного заступником начальника відділу ГТС Масович Л.М., т.в.о. начальника відділу кадрів ОСОБА_18 , комендантом господарчо-майнового відділу Дроб`язко П.П., 10.02.2022 року ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з актами про відсутність його на робочому місці 03.11.2021, 04.11.2021, 05.11.2021, 08.11.2021 та надавати пояснення щодо його відсутності в зазначені дні. Крім того, в Акті від 10.02.2022 року вказано, що ОСОБА_1 о 17:25 10.02.2022 року надасть письмові пояснення та ознайомиться з актами, але до відділу кадрів на з`явився та покинув робоче місце.

У доповідній записці 11.02.2022 року т.в.о. начальника відділу кадрів ОСОБА_18 на ім`я В.о. генерального директора Ріффи О.Г. зазначено, що станом на 11:00 11.02.2022 року до відділу кадрів з боку ОСОБА_1 не надано будь-якої письмової інформації щодо поважної причини його відсутності на робочому місці в головному офісі РУ в м. Києві в період з 03.11.2021 року по 08.11.2021 року, що дає можливість вважати здійснення прогулів без поважних причин з боку працівника.

Пунктом 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» передбачено, що працівники зобов`язані додержуватися трудової дисципліни.

Згідно з п. 5.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку початок робочого часу о 8 годині 30 хвилин і закінчення о 17 годині 30 хвилин.

Відсутність працівника на робочому місці у фіксований час без поважних причин вважається порушенням трудової дисципліни.

За викладених вище обставин, 11.02.2022 року В.о. генерального директора Ріффа О.Г. звернувся до Голови профспілкового комітету Регістра судноплавства України з поданням № 12.7-205 розглянути подання на засіданні профспілкового комітету та дати згоду на звільнення ОСОБА_1 11.02.2022 року у зв`язку із прогулами без поважних причин.

11.02.2022 року Профспілковим комітетом Регістру судноплавства України затверджено протокол № 477, яким профком не заперечує щодо звільнення заступника генерального директора ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням трудової дисципліни згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом № 52-К від 11.02.2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 , заступника генерального директора, 11.02.2022 року, у зв`язку із прогулами без поважних причин згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення визначено: Правила внутрішнього трудового розпорядку РУ, Акти від 03.11.2021 року, 04.11.2021 року, 05.11.2021 року, 08.11.2021 року, Акт від 10.02.2022 року, табель обліку робочого часу за листопад 2021 року.

Означеним наказом зобов`язано відділ бухгалтерії виплатити компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 30.06.2021 року по 11.02.2022 року у кількості 19 к.д.; зобов`язано ОСОБА_1 передати справи та майно, що обліковується за ним, В.о. генерального директора РУ Ріффі О.Г., до кінця робочого дня 11.02.2022 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Частиною третьою статті 149 КЗпП України визначено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

За приписами пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ЦПК України.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК Україн достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 Правил внутрішнього розпорядку Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» (№ 2-10-10 від 2020 року), що затверджені Генеральним директором 10.01.2020 та погоджені Головою профспілкового комітету 10.01.2020, правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Регістра судноплавства України (далі - РУ) розроблено відповідно до статті 43 Конституції України, Кодексу законів про працю України, інших нормативно-правових актів, що регулюють трудові відносини.

Відповідно до підпункту 3.11. пункту 3 Правил внутрішнього розпорядку, працівник зобов`язаний:

- сумлінно, відповідально, якісно та в повному обсязі виконувати посадові обов`язки, покладені на нього трудовим договором, цими Правилами та іншими законодавчими та нормативними актами;

- добросовісно виконувати накази, розпорядження та доручення роботодавця;

- своєчасно прибувати на робоче місце та починати роботу, перебувати на робочому місці протягом робочого часу, за винятком перерв для відпочинку, харчування, або службової необхідності з відміткою у Журналі виходу на роботу працівників:

- повідомляти (за можливості - до початку робочого дня, але не пізніше перших трьох годин робочого дня) безпосереднього керівника або кадровий підрозділ про причини відсутності на роботі письмово, засобами телефонного чи електронного зв`язку або інтим доступним способом. У разі недотримання цієї умови, складають акт про відсутність працівника на робочому місці;

- надавати листок непрацездатності до кадрового підрозділу у перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності.

При цьому, відповідно підпункту 5.1. пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочий час - це встановлений законодавством відрізок календарного часу. протягом якого працівник відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку повинен виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до підпункту 5.2. пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку, для працівників встановлюється 40-годинний п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями - субота і неділя (за винятком випадків, передбачених законодавством). При цьому тривалість робочого дня становить 8 годин 15 хвилин, у п`ятницю та передсвяткові дні - згідно графіку, який затверджується, за погодженням з профспілковим комітетом, на кожний рік.

Підпунктом 5.3. пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлено, шо початок роботи о 8 годині 30 хвилин, закінчення роботи - о 17 годині 30 хвилин. Час обідньої перерви встановлено з 13 години 00 хвилин до 13 години 45 хвилин. В окремих випадках, для забезпечення виробничого процесу та комфортних умов роботи підрозділів, можливе корегування початку та кінця робочого дня, обідньої перерви із обов`язковим дотриманням нормогодин, встановлених чинним законодавством України та оформлюється наказом Відповідача.

Відповідно до підпункту 5.7. пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку, окремим працівникам, за їх заявою та за погодженням з профспілковим комітетом, може бути запроваджений інший режим роботи в межах, визначених чинним законодавством. В таких випадках оплата праці проводиться пропорційно відпрацьованому часу.

Відповідно до підпункту 5.11. пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку, рішення про переведення працівників на гнучкий режим робочого часу здійснюється за їх згодою і оформлюється відповідним наказом генерального директора, або особи, на яку покладено обов`язки генерального директора, із зазначенням у ньому конкретних параметрів (термін, порядок, умови застосування).

Відповідно до підпункту 5.12. пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку, відсутність працівника на робочому місці у Фіксований час без поважних причин вважається порушенням трудової дисципліни і є підставою для застосування заходів дисциплінарного стягнення у порядку, встановленому законодавством.

У наказі №547-К від 29.10.2021 року «Про запровадження режиму дистанційної роботи», прийнятим самим позивачем, наголошено на необхідності забезпечення присутності на робочих місцях заступників генерального директора ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України».

В якості доказів на підтвердження вчинення позивачем прогулів 03.11.2021 року, 04.11.2021 року, 05.11.2021 року, 08.11.2021 року відповідач надав акти про виявлення факту вчинення дисциплінарного проступку.

Апеляційний суд установив, що надані відповідачем акти свідчать про відсутність позивача на роботі у вказані дні протягом всього робочого часу. А також вважає необґрунтованими твердження позивача щодо неналежної фіксації відповідачем прогулів, кожен з актів підписаний різними працівниками товариства.

Позивач, не вказав де він конкретно перебував 03.11.2021 року, 04.11.2021 року, 05.11.2021 року, 08.11.2021 року, не зміг це вказати і його представник під час розгляду справи апеляційним судом, будь-якої документації з цього приводу не надано, тобто, позивачем не доведено поважність причин його відсутності на роботі.

Колегія суддів критично ставиться до висновку суду першої інстанції, що ОСОБА_5 підтвердив факт належного виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Так, у судовому засіданні 29.08.2022 року свідок ОСОБА_5 , на запитання «Чи підтверджує свідок факт перебування ОСОБА_1 на робочому місці в період 03.11.2021 року, 04.11.2021 року, 05.11.2021 року, 08.11.2021 року та виконання ним трудових обов`язків?», пояснив, «...що він точно не пам`ятає, оскільки пройшло чимало часу».

Відповідно до статті 149 КЗпП ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення з приводу прогулів та у належний спосіб зафіксовано відмову позивача з цього приводу.

Крім того, невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Така правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України №6-2801цс15 від 19.10.2016 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що звільнення ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування наказу виконуючого обов`язки генерального директора Державного підприємства "Класифікаційне товариство регістр судноплавства України" №52-К від 11 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника генерального директора Державного підприємства "Класифікаційне товариство регістр судноплавства України" за прогули без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора Державного підприємства "Класифікаційне товариство регістр судноплавства України" з 11 лютого 2020 року необхідно відмовити.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2022 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко