Справа № 490/2790/21
н/п 4-с/490/3/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

24 травня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Постолатій К.О.,

розглянув скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», на дії головного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) у справі № 490/2790/21, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», у якій скаржник просить:

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко І.В., по внесенню пункту 2 резолютивної частини у постанові про закінчення виконавчого провадження №66535147 від 30 серпня 2021 року, яким припинено чинність арешту боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення;

усунути порушені права Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» шляхом скасування пункту 2 резолютивної частини у постанові про закінчення виконавчого провадження № 66535147 від 30 серпня 2021 року, яким припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду;

усунути порушено права Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» шляхом зобов`язання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко І.В. відновити виконавче провадження № 66535147, та провести дії у порядку та спосіб встановлений законом та вимогами виконавчого документа.

У судове засідання сторони не з`явилися, матеріали виконавчого провадження №66535147, які витребовувалися ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2022 року., не надійшли.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За такого, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явилися за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2021 року, задоволено заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ця ухвала направлена на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко І.В. ід 30 серпня 2021 року ВП № 66535147 виконавче провадження з виконання цієї ухвали закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на те, що рішення фактично виконано.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як свідчить запис про обтяження № 43595873 (спеціальний розділ) 20 серпня 2021 року о 14:00:36 державним реєстратором Хоменко І.В., Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), Миколаївська область на житловий будинок у АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , накладено арешт. Документи, які подані для державної реєстрації постанова, серія та номер: 66535147, виданий 20 серпня 2021 року, видавник головний державний виконавець Хоменко І.В.

Отже ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2021 року про забезпечення позову державним виконавцем виконана, що є підставою для закінчення виконавчого провадження. Підстав для відновлення виконавчого провадження суд не вбачає.

Частина перша статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Із наведеного слідує, що припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, виконавцем здійснюється у випадку закінчення виконавчого провадження фактичним виконанням рішення суду, крім виконання судових рішень, винесених у порядку забезпечення позову.

Оскільки у даному випадку державним виконавцем здійснювалося виконання ухвали суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, питання щодо припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення державним виконавцем не повинно було вирішуватися під час закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 450 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 450 ЦПК України).

Вивчиши наявні у справі матеріали суд дійшов висновку, що пункт 2 резолютивної частини у постанові про закінчення виконавчого провадження №66535147 від 30 серпня 2021 року є таким, що не відповідає вимогам частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», тому його слід скасувати.

У задоволенні скарги в іншій частині слід відмовити з огляду на її необґрунтованість.

Судові витрати відсутні, тому судом не розподіляються.

Керуючись статтями 260, 261, 353, 450 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати пункт 2 резолютивної частини постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко І.В. №66535147 від 30 серпня 2021 року щодо припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів забезпечення примусового виконання рішення.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку статті 261 ЦПК України та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Л.М. Шолох