Ухвала

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 585/3796/21

провадження № 61-9842ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця»на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого

2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 травня 2023 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 роду ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця», у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування моральної шкоди 400 000,00 грн.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого

2023 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду

від 23 травня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 червня 2023 року АТ «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження оскаржених судових рішень, скасувати їх та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду було отримано товариством засобами поштового зв`язку 30 травня 2023 року.

Наведені заявником обставини, а також докази на їх підтвердження, дають підстави для висновку, що причина пропуску процесуального строку є поважною, тому клопотання підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Ціна позову у цій справі складає 400 000,00 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 684, 00 грн х 250 = 671 000, 00 грн).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи наведене, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі АТ «Українська залізниця» зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо обов`язковості наявності такої підстави деліктної відповідальності, як «протиправна поведінка (неправомірне рішення, дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди» для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за завдану моральну (немайнову) шкоду.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, оспорену заявником суму, надану обґрунтовану правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам і встановлені судами попередніх інстанцій обставини, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій малозначній справі.

Незгода заявника з встановленими судами обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, зокрема розміру відшкодування моральної шкоди, не свідчить профундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.

Більш того, судова практика щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю потерпілого внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (незалежно від вини його володільця), є сталою (постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 607/15258/19, від 21 липня 2021 року у справі № 166/1292/20, від 30 червня 2023 року у справі № 567/651/21).

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області

від 21 лютого 2023 року та постанови Сумського апеляційного суду

від 23 травня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович