КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 520/852/17
Провадження № 2/947/23/23
УХВАЛА

29.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи та про приєднання доказів до матеріалів справи по цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, провадження в якій відкрито на підставі ухвали судді від 01.02.2017 року.

22.05.2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання про застосування наслідків недійсності правочину, разом з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

06.06.2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме висновку судового експерта Гончар Н.В. від 31.05.2023 року за №181 за наслідком проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

28.06.2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з сімейними обставинами, в якій одночасно представник просить суд не здійснювати розгляд клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, з підстав його не підтримання.

У підготовче судове засідання призначене на 29.06.2023 року з`явився представник позивача, який заперечував проти задоволення клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

Судом в підготовчому судовому засіданні було ухвалено відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, з підстав його необґрунтованості та недоведеності жодним доказом викладених підстав.

За наслідком чого, судом було ухвалено провести підготовче судове засідання призначене на 29.06.2023 року за відсутності сторони відповідача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані до суду клопотання та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Так, представником відповідача під час проведення підготовчого провадження по справі про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яке в подальшому не підтримано його заявником, а саме представником відповідача, та заявлено про його не розгляд.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України, передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Цивільним процесуальним кодексом України не регламентовано залишення без розгляду такого роду заяв/клопотань, у зв`язку з чим, суд вважає, що з урахуванням ч. 9 ст. 10 ЦПК України положення статті ст.257 ЦПК України підлягають застосуванню.

Приймаючи вищевикладене, суд вважає за можливе клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи, залишити без розгляду.

Щодо заяви представника відповідача про приєднання доказів до матеріалів справи, суд зазначає наступне.

Статтею 83 ЦПК України встановлено порядок подання до суду доказів.

Відповідно до вказаної статті, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Крім того у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України, у позові позивач зазначає: докази, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як вбачається, позивач у позові не зазначав і не повідомляв суд про намір звернення до судового експерта та неможливість подання висновку експерта від 31.05.2023 року за №181.

Приймаючи викладене, оскільки заявлений до приєднання до матеріалів справи доказ висновок експерта від 31.05.2023 року за №181, надано до суду після спливу шести років з дня відкриття провадження по справі, судом встановлено, що відповідачем пропущено строк на вчинення процесуальної дії з подання доказів.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Представником відповідача не заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на вчинення процесуальної дії з подання відповідних доказів, за наслідком чого у задоволенні заяви сторони відповідача про приєднання доказів від 06.06.2023 року слід відмовити, а поданий до заяви доказ клопотання експерта від 31.05.2023 року за №181, судом до розгляду не приймаються.

Судом також приймається, що у відповідності до ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Керуючись ст. 10, 83, 103, 116, 117, 257, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи подане 22.05.2023 року до клопотання про застосування наслідків недійсності правочину за вх. №26327 по цивільній справі №520/852/17 залишити без розгляду.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про приєднання доказів, подане 06.06.2023 року за вх. №29663, по цивільній справі №520/852/17 залишити без задоволення.

Докази додані до заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про приєднання доказів від 06.06.2023 року за вх. №29663, а саме висновок судового експерта Гончар Н.В. від 31.05.2023 року за №181 за наслідком проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, до розгляду по цивільній справі №520/852/17, не приймаються.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині залишення клопотання без розгляду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.