РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн. на одну чверть від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач та відповідач від шлюбу мають спільну дитину, на утримання якої згідно виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду присуджено до стягнення аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В зв`язку з підвищенням цін на продукти харчування одяг, ліки, засоби гігієни та комунальні послуги, через постійну затримку сплати аліментів відповідачем та недостатній розмір аліментів, змінилось матеріальне становище позивача та не вистачає коштів на утримання доньки, потреби якої значно зросли, відповідно вона не може сама належним чином забезпечити доньку, оскільки отримує незначну заробітну плату.

Також спільна донька сторін часто хворіє, в зв`язку з чим потребує прийому вітамінів та інших препаратів. Відповідач є працездатним та фізичною особою підприємцем, працює на СТО та має у власність житловий будинок та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Інших утриманців відповідач не має.

Погіршення її матеріального стану та поліпшення матеріального стану платника аліментів є підставою для зміни розміру (способу) стягнення аліментів в порядку статті 192 СК України. Крім того, з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утриманні позивача з`явилась ще одна дитина.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відзиву відповідача на позовну заяву не надходило.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

05.06.2023 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з розписок, наявних в матеріалах справи, позивач 07.06.2023 та відповідач 08.06.2023 отримали копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач також отримала копію позовної заяви разом з копіями доданих документів.

З огляду на вищезазначене, суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8). ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 (а.с.8 зворот).

Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 06.12.2018 шлюбі між сторонами розірвано 06.12.2018 (а.с.9).

Відповідно до копії виконавчого листа, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 27.06.2018, з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Як вбачається з довідки Жмеринської міської ради Вінницької області від 12.05.2023 №682 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за однією адресою по АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Відповідно до медичних документів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 мають захворювання, які потребують лікування (а.с.13-14).

Відповідно до копії договорів купівлі продажу ОСОБА_2 являється власником житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.15-18).

Як вбачається з копії витягу компаній та підприємців, сформованого 23.05.2023 ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець (а.с.19).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом, проти них не заперечував відповідач.

З доказів наданих позивачем вбачається, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням суду, є значно меншими від встановленого мінімального розміру аліментів, сума яких є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 (однієї) тисячі гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.06.2018, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України, з врахуванням спроможності відповідача сплачувати аліменти.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що право на зміну способу аліментів за позовом одержувача аліментів визначено у ч. 3 ст. 181 СК України, на даний час відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., що не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ч. 3 ст. 183 СК України той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, тому позовні вимоги позивача відповідають буків закону та підлягають задоволенню. Таке рішення суду буде забезпечувати найкращі інтереси дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2000 грн., які підтверджені договором, квитанцією та актом приймання-передачі наданих юридичних послуг від 24.05.2023 (а.с.20-22).

На підставі викладеного та керуючись статтями 3-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми 1000 гривень щомісячно на одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданого на підставі рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 27.06.2018 (справа 130/1042/18), про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, припинити та повернути до суду, після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ