Справа № 462/2522/23
УХВАЛА

04 липня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова від 31.05.2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості,

встановив:

ОСОБА_1 , 03.07.2023 року (Еп.-3036/23 вх.) звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу № 462/2522/23, виданого Залізничним районним судом м. Львова від 31.05.2023 року за заявою ТзОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі - 3 555 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 63 коп. за спожитий природній газ, 647 грн. 91 коп. за інфляційне збільшення, 264 грн. 06 коп. 3% річних та 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору.

Подану заяву обґрунтовує тим, що вважає такий наказ не обґрунтованим та таким, що винесений на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи № 462/2522/23, вивчивши подану заявником письмову заяву, суд дійшов висновку, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.

Суд, дослідивши заяву про скасування судового наказу, вважає, що наведені ОСОБА_1 доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Крім цього, як вбачається із поданої заяви між сторонами виник спір про право, який може вирішуватися у порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог. У п. 9 вказаної постанови зазначено, що наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Оскільки ОСОБА_1 , заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова від 31.05.2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості задовольнити.

Скасувати судовий наказ № 462/2522/23 від 31.05.2023 року, виданий Залізничним районним судом м. Львова за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі - 3 555 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 63 коп. за спожитий природній газ, 647 грн. 91 коп. за інфляційне збільшення, 264 грн. 06 коп. 3% річних та 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» право звернутися до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Копію даної ухвали направити заявнику та стягувачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: