Провадження № 2/522/5151/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

26 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом надання вільного доступу до майна,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 20.06.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом надання вільного доступу до майна.

Матеріали позову суддя отримала 21.06.2023 року.

До суду 22.06.2023 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування зазичено, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, що підтверджується довідками Податкової інспекції та пенсійного фонду України за 2022 рік і за перший квартал 2023 року, згідно яких отримав дохід у розмірі 1 451,92 грн., та через знаходження у нього на утриманні його батька- ОСОБА_4 -інвалід 1 групи А, він просить звільнити його віл сплати судового збору.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить із наступного.

Статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

За ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Положеннями ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання даного позову, позивач мав сплатити судовий збір на суму 1073,60 грн.

Між тим, доказів сплати судового збору позивачем до позову не додано.

Позивач до позову надав заяву про звільнення від сплати судового збору, на підставі ст.8 ЗУ «Про судовий збір», а саме, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суддя, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшов до висновку про те, що заява представника позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, враховуючи наступні підстави.

Згідно з ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Право на доступ до суду, тобто право кожного на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру є складовим елементом права на суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції. Другим елементом права на суд є право розраховувати на розгляд спору судом по суті. Згідно до конвенційної практики Європейського суду право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, які повинні також бути пропорційними, тобто щоб законна мета застосованого обмеження не зводила нанівець зміст конвенційного права на суд. Серед легітимних обмежень права на доступ до суду у практиці Європейського суду визнаються: необхідність сплачувати судовий збір за подачу заяви чи скарги (рішення по справі «Креуз проти Польщі», «Толстой-Мілославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy Miloslavsky v. United Kingdom) від 13.07.1995р.).

Виходячи із ціни позову, суд вбачає, що дійсно судовий збір за подання даного позову у розмірі 1073,60 грн. перевищує 5% річного доходу позивача. Так , батька позивача ОСОБА_5 , є інвалідом 1 групи, який отримує пенсію, проте позивач отримує за його догляд від держави компенсацію на догляд, про що надано відповідну довідку Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси. Виходячи з наведеного суд не вважає вказані обставини обґрунтованими.

Щодо скрутного матеріального становища позивача.

Згідно довідки Малиновської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області від 03.04.2023 року про доходи позивача , сума його доходів за період з першого кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року складає загалом 12 265,73грн.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.06.2023 року № 336653615 суд вбачає, що у позивача наявне наступне нерухоме майно, а саме:

-земельна ділянка, кадастровий номер :04:015:0048, право власності зареєстровано з 16.08.2022 року;

-земельна ділянка, кадастровий номер :02:007:0345, право власності зареєстровано з 08.03.2023 року;

-земельна ділянка, кадастровий номер :02:007:0346, право власності зареєстровано з 08.03.2023 року;

-земельна ділянка, кадастровий номер :02:002:1348, право власності зареєстровано з 16.08.2022 року;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_1 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_2 , право власності набуто 08.03.2023 року;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_3 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_4 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_5 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_6 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_7 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_8 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_9 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_10 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_11 ;

-нерухоме майно на адресою: АДРЕСА_12 ;

Таким чином у власності позивача знаходиться 16 об`єктів нерухомого майна, яке на думку суду, спростовує факт тяжкого матеріального становища позивача.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Таким чином, враховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, суд вважає що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без руху та надання позивачу строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом надання вільного доступу до майна - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.