КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5174/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Мошенця Дмитра Вячеславовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року про передачу на розгляд іншого суду справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку призначеного для відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду 1 000 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відхилив посилання ОСОБА_1 на положення ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянином незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», яка визначає, що у випадку, коли кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, розмір шкоди визначає суд першої інстанції, який розглядав справу у першій інстанції. Відтак, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що справа йому не підсудна.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такої ухвали суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підсудність справи, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянином незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що у випадку, коли кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, розмір шкоди визначає суд першої інстанції, який розглядав справу у першій інстанції. Оскільки саме Дарницький районний суд м. Києва ухвалив вирок від 09.02.2017 у справі № 753/16162/14-к, яким його визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України та виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 204 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, який в подальшому в частині визнання його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України скасований та провадження у цій частині закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, справа за його позовом підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Разом з тим, ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянином незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не визначає підсудність позовів про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянином незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Вказана норма визначає виключно порядок визначення розміру відшкодовуваної шкоди органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратурою або судом за зверненням громадянина в рамках того ж кримінального провадження за наявності підстав, визначених Законом. Разом з тим, ця норма не є процесуальною, яка визначає підсудність цивільної справи у разі звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої незаконними органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у загальному порядку.

Процесуальні питання визначення підсудності цивільних справ врегульовано ст.ст.26-32 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 4 ст. 28 ЦПК України визначено правило альтернативної підсудності, за яким позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяними особі, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 не маєзареєстрованого місця проживання у Дарницькому районі міста Києва. В позовній заяві відповідачами визначено Головне Управління Національної поліції у м. Києві, Київська міська прокуратура, Державна казначейська служба України, які знаходяться в Шевченківському та Печерському районі м. Києва.

Установивши, що справа за позовом ОСОБА_1 йому не підсудна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Мошенця Дмитра Вячеславовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.