Справа № 156/927/19
Провадження № 2/156/1/23
У Х В А Л А

25 травня 2023 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Федечко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяви представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 про компенсацію судових витрат понесених відповідачами, заяву представника відповідачів ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку та додаткову заяву представника відповідачів ОСОБА_4 про компенсацію судових витрат у цивільній справі № 156/927/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (як процесуальних наступників первісного відповідача ОСОБА_6 ), державного нотаріуса Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Людмили Степанівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області, про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку та скасуванням державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, визнання незаконними (неправомірними) дії державного нотаріуса Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Людмили Степанівни, визнання недійсним (встановлення нікчемності) заповіту,

в с т а н о в и в :

І. Обставини справи

Цивільна справа № 156/927/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (як процесуальних наступників первісного відповідача ОСОБА_6 ), державного нотаріуса Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Людмили Степанівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області, про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку та скасуванням державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, визнання незаконними (неправомірними) дії державного нотаріуса Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Людмили Степанівни, визнання недійсним (встановлення нікчемності) заповіту розглядалася у порядку загального позовного провадження, провадження у справі відкрито ухвалою від 28.10.2019 року, а ухвалою суду від 20.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

04 травня 2023 року, в судовому засіданні, оголошено вступну та резолютивну частини рішення Іваничівського районного суду Волинської області, яким позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (як процесуальних наступників первісного відповідача ОСОБА_6 ), державного нотаріуса Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Людмили Степанівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області, про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку та скасуванням державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, визнання незаконними (неправомірними) дії державного нотаріуса Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Людмили Степанівни, визнання недійсним (встановлення нікчемності) заповіту - задоволено частково; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20 квітня 2018 року року державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. за реєстровим номером 538, ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 на житловий будинок номер АДРЕСА_1 та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на таке нерухоме майно; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 20 квітня 2018 року року державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. за реєстровим номером 541 ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 на земельну ділянку із кадастровим номером :05:000:0013, площею 2,3210 га, місце розташування якої: АДРЕСА_2 ; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на таке нерухоме майно; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Здійснено розподіл між стронами судових витрат та призначено судове засідання для вирішення питання відшкодування судових витрат на 11:30 год 25 травня 2023 року в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області (адреса: вул. Незалежності, 16, смт. Іваничі, Володимирський район, Волинська область), встановлено позивачу та відповідачам строк - п`ять днів після ухвалення даного рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

В порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі, представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засіданні зробила заяву про подання нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження розміру витрат, які сторона відповідачів понесла у зв`язку з розглядом справи.

10.05.2023 року від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (як процесуальних наступників первісного відповідача ОСОБА_6 ) ОСОБА_4 надійшла заява про ухвалення судом додаткового рішення про компенсацію судових витрат на правничу допомогу на користь кожного з відповідачів в розмірі по 3 000 гривень на підставі договору про надання правничої /правової/ допомоги №б/н від 22.03.2023 року, укладеного між Адвокатом Білецькою І.М. та Антонюк Л.В., договору про надання правничої /правової/ допомоги №б/н від 22.03.2023 року, укладеного між Адвокатом Білецькою І.М. та Антонюком В.М. та договору про надання правничої /правової/ допомоги №б/н від 22.03.2023 року, укладеного між Адвокатом Білецькою І.М. та Антонюком О.М. На підтвердження фактичної оплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 наданих адвокатом послуг до заяви додано копії договорів про надання правничої допомоги від 22.02.2023 року, акти приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої /правової/ допомоги від 10.05.2023 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу /правову/ допомогу від 10.05.2023 року та оригінал квитанцій до прибуткового касового ордера від 10.05.2023 року № 05-23/01, № 05-23/02, № 05-23/03.

11.05.2023 року від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (як процесуальних наступників первісного відповідача ОСОБА_6 ) ОСОБА_4 надійшла заява про поновлення процесуального строку мотивована тим, що під час проголошення 04.05.2023 року Іваничівським районним судом Волинської області судового рішення у цивільній справі № 156/927/19 ні відповідачі, ні ОСОБА_4 , як представник відповідачів, не були присутні. Вказане судове рішення представник відповідачів отримала лише 10.05.2023 року. Жодним іншим засобом зв`язку вказане судове рішення ні їй, ні відповідачам раніше не надходило та не вручалось. ОСОБА_4 вважає, що вказані обставини не залежать від волевиявлення відповідачів, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій зазначених в ухвалі суду, що є поважною причиною для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідачів вважає, що строк пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню. Враховуючи такі обставини, представник відповідачів просить поновити відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 процесуальний строк на вчинення процесуальної дії - подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

12.05.2023 року від ОСОБА_4 надійшла додаткова заява про компенсацію судових витрат з якої слідує, що між первісним відповідачем ОСОБА_6 та адвокатом Свистун О.В. 12.02.2020 року було укладено договір про надання правничої допомоги, на виконання умов якого сторони ще 04.11.2021 року підписали акт надання правничих послуг, згідно з яким адвокат Свистун О.В. передала, а клієнт ОСОБА_6 прийняв правничі послуги (професійна правнича допомога) на загальну суму в розмірі 10 200,00 грн. Факт сплати вартості цих послуг стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 17 від 25.05.2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 31 від 05.10.2021 року. Оскільки відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є правонаступниками первісного відповідача ОСОБА_6 то їм належить право вимоги по компенсації витрат на професійну правничу допомогу, наданих адвокатом Свистун О.В. клієнту (первісному відповідачу) ОСОБА_6 в сумі 10 200,00 грн. На підставі наведеного ОСОБА_4 просить стягнути з позивача ОСОБА_5 на користь відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 200,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою (ч.4 ст.270 ЦПК України). В силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд клопотань здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Застосоване законодавство

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тобто вказаний строк відліковується протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяв. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При поданні заяв (клопотань), для чого законом визначений певний процесуальний строк, учасник справи має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

За змістом статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Тобто, процесуальний строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, може бути поновлений у порядку ч. 1 ст. 127 ЦПК України, згідно з якою суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

ІV. Оцінка та висновки суду

Отже, у своїй постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/213/20 підкреслив, що аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку.

04.05.2023 року в останньому судовому засіданні, в якому було ухвалено рішення, представник відповідачів ОСОБА_4 була присутня та також зробила заяву про подання нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження розміру витрат, які відповідачі понесли у зв`язку з розглядом справи. Однак, докази на підтвердження розміру понесених відповідачами витрат, подано до суду 10.05.2023 року та 12.05.2023 року, тобто поза межами строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України.

У заяві про поновлення процесуального строку ОСОБА_4 , як на поважну причину неможливості вчасного подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу посилалася на відсутність її та відповідачів під час проголошення 04.05.2023 року вступної і резолютивної частин рішення суду. Твердження ОСОБА_4 є неспроможними, оскільки судом здійснювався відкритий розгляд даної справи, що означає право кожного громадянина, якому виповнилося 16 років, бути присутнім в залі судового засідання, а вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України проголошувалися у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно. У даному випадку, реалізація права бути присутнім у судовому засіданні повністю залежить від волевиявлення сторін, однак ні відповідачі, ні їхній представник цим не скористалися.

Окрім того, ОСОБА_4 , як на поважну причину неможливості подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у вказаний строк посилалася також на те, що рішення суду вона, як представник відповідачів, отримала лише 10.05.2023 року. Таке твердження є неспроможним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 272 ЦПК України у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня (ч. 3 ст. 272 ЦПК України). Таким чином, нормами ЦПК України не встановлено обов`язку суду вручати чи надсилати учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні скорочене судове рішення. Натомість, щоб отримати копію скороченого судового рішення учаснику справи потрібно звернутися до суду з відповідною заявою, що повністю залежить від його волевиявлення. З 04.05.2023 року по 09.05.2023 року заяви (в усній або письмовій формі) про видачу чи надіслання копії скороченого судового рішення ні від відповідачів, ні від їхнього представника не надходили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення відповідачам процесуального строку, тому заява представника відповідачів ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15. Беручи до уваги, що процесуальний строк для подання доказів щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачам судом не поновлено, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяв представника відповідачів ОСОБА_4 від 10.05.2023 року та 12.05.2023 року про компенсацію судових витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 122-124, 126, ч. 8 ст.141, 246, 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_4 про поновлення відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 процесуального строку для подання доказів щодо розміру понесених відповідачами судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Заяву представника відповідачів ОСОБА_4 про компенсацію відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 кожному по 3 000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу - залишити без розгляду.

Додаткову заяву представника відповідачів ОСОБА_4 про компенсацію відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , як правонаступникам первісного відповідача ОСОБА_6 , судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 200 гривень - залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: адвокат Острик Сергій Олександрович, адреса: АДРЕСА_4 ;

Представник позивача: адвокат Бордюк Михайло Йосипович, адреса: вул. Шептицького, 1а, а/с 218, м. Червоноград, Львівська область, 80100;

Відповідач 1: процесуальний наступник первісного відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання та мешканка: АДРЕСА_5 ;

Відповідач 2: процесуальний наступник первісного відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання та мешканець: АДРЕСА_5 ;

Відповідач 3: процесуальний наступник первісного відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання та мешканець: АДРЕСА_5 ;

Представник відповідачів 1, 2, 3: адвокат Білецька Інна Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 ;

Відповідач 4: державний нотаріус Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Людмила Степанівна, адреса: вул. Банківська, буд. 6 смт. Іваничі Володимирський район Волинська область;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області, , адреса місцязнаходження: вул. Незалежності, буд. 12, с. Павлівка, Володимирський район Волинська область.

Суддя М.О.Федечко