Постанова

Іменем України

20 червня 2023 року

провадження №22-ц/824/8599/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Стрижеуса А. М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Києва

від 30 березня 2023 року

в складі судді Панченко О. М.

у цивільній справі №754/3245/23 Деснянського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про зменшення розміру аліментів

У С Т А Н О В И В:

10 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, визначений на підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2020 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовна заява мотивована тим, що він має ще одну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Донька навчається на денній формі навчання на платній основі та не має можливості самостійно працевлаштуватися та утримувати себе, а відтак в нього виник обов'язок надавати їй матеріальну допомогу.

Також в обґрунтування позову зазначив, що він має невеликий розмір заробітної плати. Крім цього, має хронічне захворювання і на дату подання позовної заяви погіршився стан його здоров'я, у зв'язку з чим лікарем рекомендовано дотримуватись певного харчування та приймати медичні препарати задля уникнення ускладнень.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, ухваленого без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не враховано суттєві обставини та допущені помилки, а саме в назві навчального закладу, в якому навчається повнолітня донька.

Звернув увагу, що продовження навчання доньки ОСОБА_6 для отримання ступеню магістра на денній формі навчання є обставиною, яка виникла після призначення судом аліментів.

Судом ухвалено рішення без можливості надання позивачем відповіді на відзив відповідача.

На думку позивача, відповідь на відзив є заявою по суті, а тому до неї можуть бути додані відповідні докази. Проте, судом не враховано, що позивачем разом з відповіддю на відзив надані докази, які підтверджують здійснення позивачем оплати за навчання доньки ОСОБА_6 . Також не враховані докази, що на момент подання відповіді на відзив позивач знаходився на лікарняному і йому знову був прописаний прийом ліків та дотримання певного раціону харчування, що потребує значних матеріальних затрат.

Крім того, як на підставу скасування рішення суду посилався на те, що 14.03.2023 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, а тому до кінця строку, встановленого ст. 275 ЦПК України, для розгляду справи у суду було достатньо часу для постановлення ухвали про встановлення строку для надання відповіді на відзив та заперечень.

За наведених обставин просив скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 104).

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідачка, діючи через свого представника ОСОБА_7 , подала відзив, в якому просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Спір у даній справі не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; ціна позову не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак справа розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки від 19.04.2022 №46/01/11/437 виданої Національною академією внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_9 2018 року була зарахована на денну форму навчання, для здобуття вищої освіти бакалавра за спеціальністю "Право". Термін навчання з 01.09.2018 до 20.05.2022.

Згідно довідки від 18.01.2023 №406/27-38 ві, виданої Національною академією Служби безпеки України, ОСОБА_9 у 2022 році вступила на навчання і на даний час навчається на першому курсі (магістр, денна форма) за спеціальністю "Право" за кошти фізичних/юридичних осіб (без отримання стипендії). Термін закінчення навчального закладу - квітень 2024 рік.

З довідки від 22.02.2023 виданої ТОВ "Медіа Прінт Україна" вбачається, що ОСОБА_1 працює в товаристві з 01.09.2020 та займає посаду завідувача складу. Сукупний дохід за період з 01.02.2022 по 31.01.2023 склав 106 908,16 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що згідно консультативного заключення від 06.03.2023, виданого лікарем Медичного центру "КОЛІБРІ", ОСОБА_1 встановлено діагноз подагра та в цьому ж заключенні зазначені рекомендації лікаря.

Згідно фіскального чеку від 06.03.2023 в ТОВ "Аптека АНЦ" придбано товар на суму 846,00 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що після визначення судом розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 в нього змінився матеріальний стан, а саме його повнолітня донька ОСОБА_6 від іншого шлюбу продовжує навчання у вищому навчальному закладі; в нього погіршився стан здоров'я, що потребує значних матеріальних затрат. Також посилався на те, що він має невеликий розмір доходу.

Суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 181, 192 СК України, та встановивши, що у відповідності до вимог ст. 76-78, 80 ЦПК України позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів погіршення його майнового стану, у зв`язку з продовженням повнолітньою дитиною навчання та зміною стану здоров'я, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що підставою задоволення позову є саме не доведення позивачем обставин, що такі зміни, а саме продовження навчання донькою від іншого шлюбу та зміна стану здоров`я, призвели до погіршення матеріального стану позивача.

Також судом першої інстанції при вирішенні спору враховано, що визначений судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2020 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що донька позивача від іншого шлюбу продовжує навчання та що змінився стан здоров'я позивача, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення доньки ОСОБА_10 .

Крім цього, продовження навчання доньки позивача ОСОБА_6 у вищому навчальному закладі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №365/2017/19).

До того ж, судом першої інстанції обґрунтовано вказано на те, що позивач, посилаючись на продовження його донькою ОСОБА_6 навчання у вищому навчальному закладі, не надав доказів утримання доньки у зв'язку з цим, а лише вказав про продовження навчання до квітня 2024 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача, що така обставина як продовження навчання доньки ОСОБА_6 виникла після призначення судом аліментів.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та ухвалення рішення без надання позивачу можливості подати відповідь на відзив відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року відкрито провадження у справі (а. с. 23). В ухвалі суд роз'яснив право відповідача протягом 15 днів з дня отримання ухвали подати до суду відзив на позовну заяву разом з доказами надсилання відзиву на адресу позивача.

Також в ухвалі від 14.03.2023 суд зазначив, що позивач має право подати суду відповідь на відзив.

Разом з тим, як того вимагає ч. 4 ст. 179 ЦПК України суд в ухвалі про відкриття провадження не встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Як вбачається з матеріалів справи 29.03.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено докази надсилання позивачу 24.03.2023 копії такого відзиву (а. с. 27-35). А на наступний день - 30.03.2023 суд ухвалив оскаржуване рішення.

З матеріалів справи також вбачається, що 03.04.2023 до суду першої інстанції від позивача надійшла відповідь на відзив, яка не підшита до матеріалів справи, а прикріплена до обкладинки вкінці справи.

Наведені обставини вказують на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки в ухвалі про відкриття провадження в порушення вимог ч. 4 ст. 179 ЦПК України не встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив, у зв'язку з чим останній був позбавлений такого права.

Водночас, колегія суддів вважає, що таке порушення судом норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення спору по суті, оскільки подання позивачем відповіді на відзив не спростовує висновку суду про те, що продовження навчання доньки позивача ОСОБА_6 у вищому навчальному закладі та зміна стану здоров'я останнього без доказів зміни матеріального стану позивача у зв'язку з цим, не є правовою підставою для зменшення розміру аліментів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що до відповіді на відзив, яка за змістом ч. 8 ст. 279 ЦПК України є заявою по суті, а тому можуть бути подані докази, зокрема докази оплати за навчання доньки, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки за приписами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Доводи скаржника, що суд в рішенні допустив помилки та зазначив, що ОСОБА_5 продовжує навчання в Національній академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ, тоді як надано довідку від 18.01.2023 з Національної академії Служби безпеки України, також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки є лише опискою та підлягає виправленню у відповідності до вимог ст. 269 ЦПК України.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

А. М. Стрижеус