КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8315/2023
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Нежури В.А., Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» з ринку на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» включити (акцептувати) кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 470399,50 грн як таких, що підлягають задоволенню, у четверту чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» з ринку 30 березня 2023 року засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу, яка одночасно містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Вказує, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року надійшло на адресу відповідача 13 березня 2023 року.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі значним спливом періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеження встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України" від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Каракуця проти України" зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у справі у справі "Пономарьов проти України" зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

З матеріалів справи установлено, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду без виклику сторін (а.с. 80-81).

10 грудня 2019 року відповідачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та подано відзив на позовну заяву (а.с.88-96).

08 січня 2020 року відповідачем подано додаткові письмові пояснення на позов (а.с. 107-108).

Вказана обставина свідчить про те, що відповідач був обізнаний про наявність цього спору на розгляді у Шевченківському районному суді, оскільки ним реалізовувались процесуальні права щодо подання заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву.

З даних, що містяться у вільному доступі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що оскаржуване рішення оприлюднене 14 лютого 2022 року.

Для цілей застосування наслідків частини 2 статті 358 ЦПК України скаржник був повідомлений про розгляд справи, повинен був цікавитися рухом справи, учасником якої він є, та передбачав, що будь-яке судове провадження закінчується ухваленням відповідного судового рішення, отже міг знати про ухвалення судом рішення, проте не виявив належної заінтересованості у реалізації своїх процесуальних прав, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, оскільки судове рішення ухвалено 10 лютого 2022 року, повне судове рішення складено 10 лютого 2022 року, оприлюднене у вільному доступі 14 лютого 2022 року, скаржник звернувся до суду із апеляційною скаргою 30 березня 2023 року, суд апеляційної інстанції не убачається передбачених частиною 2 статті 358 ЦПК України обставин, відповідно до яких у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення суд мав би вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 3, 126, 312, 358 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» з ринку про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» з ринку на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова