Справа № 383/731/23
Номер провадження 2/383/302/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді -Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу №383/731/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександровичпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №67830 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 28.05.2021 року, щодо звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» заборгованості за кредитним договором за період з 08.01.2019 по 19.05.2021 року в загальній сумі 65382,97 грн.

В обґрунтування вимог зазначив, що між ОСОБА_1 та АТ «Альфа - Банк» 08.01.2019 року укладено кредитний договір строком дії до 08.01.2023 року. 22 лютого 2021 року АТ «Альфа - Банк» уклав договір факторингу з ТОВ «ФК ФОРТ», яким відступлене право вимоги за кредитним договором від 08.01.2019 року. 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК ФОРТ» уклало договір факторингу з ТОВ «ФК «Еліт фінанс», яким відступлене право вимоги за кредитним договором віл 08.01.2019 року. Вказує, що позивач жодного разу не був повідомлений про зміну кредитора у кредитному договорі. Вказує, що оскаржувальний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом у зв`язку з начебто існуючою заборгованістю за кредитним договором про отримання споживчого кредиту. Вказаний напис порушує права позивача та вчинений з порушенням, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості перед кредитором, а також не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам (позики), укладеним у простій формі вже не чинні.У зв`язку з вказаними обставинами змушений звернутися до суду за захистом свого права.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 травня2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Усатенко В.Ю.в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника до суду надійшлазаява про розгляд справи без участі сторони позивача, при цьому позовні вимоги підтримали в повному обсязіта просили їх задовольнити та стягнути з відповідача понесений позивачем судовий збір при подачі позову до суду в повному обсязіта витрати на правовому допомогу (а.с.79-80).

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від представника до суду надійшла заява в якій зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню та не заперечує проти їх задоволення (а.с.73). Просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» судовий збору за подання позовної заяви в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України(а.с.73).Крім того надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, обґрунтовуючи її тим, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Просять врахувати поведінку відповідача у справі, який позов визнає та не здійснює будь-яких дій, направлених на витрачення додаткових ресурсів для постановлення рішення у справі, а також не вчиняє дій, направлених на витрачення додаткових ресурсів для постановлення рішення у справі, а також не вчиняє дій, направлених на затягування розгляду справи, чим сприяє пришвидшенню розгляду справи. На цій підставі, вважають, що заявлена сума позивача в розмірі 6100,00 грн. є неправильним і несправедливим, просять зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, та стягнути з відповідача витрати в розмірі 1000 грн.(а.с.71-72).Інших заяв чи клопотань не надійшло. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило.

Третя особа, яка не заявляє позовних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не надійшло заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє позовних вимог на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не надійшло заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом за наявності для того законних підстав, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем на підставі ст.87Закону України«Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 67830, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним Договором №501099942 від 08.01.2019, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-банк», право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК ФОРТ», якою в свою чергу на підставі Договору факторингу №01-23-02/21від 23.02.2021 року відступлено право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором за період часу з 08.01.2019 року по 19.05.2021 року включно у сумі 65382,97 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 38084,12 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 26448,85 грн., заборгованість за штрафними санкціями в сумі 800,00 грн. Також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в сумі 50,00 гривень.

Також у даному виконавчому написі зазначено про те, що він набирає чинності з 28.05.2021 року і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення (а.с.23).

Вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений до примусового виконання та на підставі нього приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадженняВП №66094142 від 14.07.2021 року з виконання виконавчого напису №67830 виданого 28.05.2021 року (а.с.28), даний факт також підтверджується Інформацією про виконавче провадження, дата отримання 04.04.2023 року (а.с.34-37).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням ВП №66094142 від 12.08.2021 року та від 17.11.2011 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.30-31).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст.18ЦКУкраїни нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У пунктах 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ця постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення, а її резолютивна частина опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» №23 від 21.03.2017 року.

Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрійі статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (справа №826/20084/14) постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року справа № 910/10374/17, зазначено, що Велика Палата Верховного Суду погоджується, що зміст частини першоїстатті 88 Закону України «Про нотаріат»передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року..». «..Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса...». «.Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання...».

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що укладений договір, на підставі якого було вчинено виконавчий напис № 67830 від 28.05.2021 року був нотаріально посвідчений.

В матеріалах справи також відсутні докази направлення боржнику ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору та стороною відповідача такі докази надані не були.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц (провадження №61-17750св20) - неповідомлення боржника про вимогу повернути заборгованість є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, в даному випадку не дотримано, тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати виконавчий напис, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, за реєстровим № 67830, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в загальній сумі 65382,97 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду ОСОБА_1 визначив розмір витрат на правничу допомогу у справі в сумі 6100,00 грн.

Представником позивача адвокатом Усатенком В.Ю. на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи:

- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 21 грудня 2022 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко» від імені якого діє заступник голови Усатенко В`ячеслав Юрійович, і ОСОБА_1 , відповідно до пункту 4.1 умов якого розмір, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати визначаються додатковою угодою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката складається детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.39).

- додаткову угоду від 19квітня 2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 21 грудня 2022 року, відповідно до пункту 1 умов якої розмір гонорару за надання консультацій, складення заяв по суті справи, складення заяв з процесуальних питань, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються погодинно згідно з розрахунком і становить 4100,00 грн. Розмір гонорару за представництво клієнта в суді є фіксованим та становить 2000,00 грн. Загальна вартість професійної правничої допомоги за даною угодою становить 6100,00 грн. (а.с.40);

- акт приймання-передачі від 19квітня 2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 21 грудня 2022 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко» від імені якого діє заступник голови Усатенко В`ячеслав Юрійович, і ОСОБА_1 про те, що адвокатське об`єднання виконало взяті на себе зобов`язання по наданню професійної правничої допомоги, а клієнт прийняв виконання на суму 6100,00 грн. і зауважень не має (а.с.42);

- розрахунок від 19квітня 2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 21 грудня 2022 року, в якому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат в загальній сумі 6100,00 грн. Правова допомога здійснювалась шляхом: надання правової інформації, консультації і роз`яснень (1 год.) 600,00 грн.; опрацювання матеріалів та складення позовної заяви від імені ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28.05.2021 року зареєстрований в реєстрі за №67830 (4 год.) 3500,00 грн.; представництво адвокатом інтересів ОСОБА_1 в судових засіданнях, сума фіксована 2000,00 грн. (а.с.41).

- квитанцію прибуткового касового ордера №92 від 19квітня 2023 року про сплату ОСОБА_1 коштів в сумі 6100,00 грн. на підставі договору від 21.12.2022 року, додаткової угоди від 19.04.2023 року (а.с.43).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги конкретні обставини справи, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, не співмірність, на переконання суду, вартості погодинної оплати адвоката зі складністю справи, а також клопотання позивача про зменшення витрат на правову допомогу, приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі є не співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони, у зв`язку із чим з урахуванням принципу розумності та справедливості, підлягають відшкодуванню частково у загальному розмірі 5100 грн.

Позивач за подання позову сплатив судовий збір у сумі 1073,60 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією про сплату №8778 від 28.04.2023 року.

Відповідно до вимог ч.1ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, тобто 536,80 грн., а також позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 34, 39, 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273,354, 355 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександровичпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннюзадовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 28.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №67830 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» заборгованості за період з 08.01.2019 по 19.05.2021 рік в загальній сумі 65382,97 (шістдесят п`ять тисяч триста вісімдесят дві гривні 97 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) за подання позовної заяви.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.), сплачених на п/р UA 0011467 при поданні позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 5100,00 (п`ять тисяч сто гривень 00 копійок) у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 29.11.2007 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Еліт фінанс», , місцезнаходження: площа Солом`янська, 2, м.Київ, п.і.03035.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул.Мала Житомирська, 6/5, м.Київ, Київська область, п.і.01001.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, місцезнаходження: вул. Велика Пермська, 54, м.Кропивницький, Кіровоградська область, п.і.25006.

Повне судове рішення складено 23.06.2023 року.

Суддя І. М. Адаменко