РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/656/23

Провадження № 2/293/290/2023

22 червня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

з участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смтЧерняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

11.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №073795, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №337 належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Також просить визнати за ним право власності на 7/8 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,1902, кадастровий номер :06:000:0084, яка розташована на території Високівської територіальної громади та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Забріддя Черняхівського району Житомирської області померла його мати ОСОБА_3 . Він прийняв спадщину після смерті матері, оскільки являється спадкоємцем за заповітом. Іншим спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину обов`язкова частка після смерті ОСОБА_3 є її чоловік та батько позивача ОСОБА_4 . Розмір часток у спадковому майні розподілений так, що позивачу ОСОБА_1 належить 7/8 частки, а ОСОБА_4 - 1/8 частки у спадковому майні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Його спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 , яка у встановлений строк прийняла спадщину.

До складу спадкового майна ОСОБА_3 входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,1902 га, кадастровий номер :06:000:0084, яка розташована на території Високівської територіальної громади та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на неї посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЖТ №073795, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №337.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому відмовлено в зв`язку з тим, що у Державному акті не вірно вказано прізвище матері: замість « ОСОБА_5 » вказано « ОСОБА_6 ». В зв`язку з розбіжностями у написанні її прізвища позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину. В зв`язку з цим просить суд встановити факт належності даного державного акту сері ЖТ №073795 про право власності на земельну ділянку площею 2,1902 га, за кадастровим номером :06:000:0084 його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ним право власності на 7/8 частки земельної ділянки площею 2,1902 га, кадастровий номер :06:000:0084 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 15.05.2023 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження по справі. Справу постановив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 09:30 год. 22.06.2023 та витребував у Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Наталії Володимирівни (12301, Житомирська область, смт Черняхів, вул.Володимирська,14), копії матеріалів спадкових справ, заведених щодо майна померлих: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.28).

22.06.2023 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач подала до суду заяву, в якій спросить справу розглядати у її відсутності. Позов визнає.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позов визнає, суд визнає дану заяву такою, що не суперечать закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає за можливе винести рішення з підготовчого судового засідання у відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.06.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №073795, виданого 20.08.2004 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №337 ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 2,43 га (в межах згідно з планом поділено на дві земельні ділянки площею 0,24 га - кадастровий номер :01:000:0001 та площею 2,19 га - кадастровий номер :06:000:0084) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.11).

Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 03.10.2022 та №ВН -022 від 04.10.2022 свідчать про те, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 0,24 га - кадастровий номер :01:000:0001 та площею 2,19 га - кадастровий номер :06:000:0084 (а.с.15-18, 19-22).

Із спадкової справи №217/202 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 за заповітом прийняв її син ОСОБА_1 . Крім того спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України та відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України успадкував 1/8 (одну восьму) частку спадкового майна.

Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. 01.12.2022 за вих. №559/02-31 та №560/02-31 винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/8 (сім восьмих) часток земельної ділянки площею 0,24 га - кадастровий номер :01:000:0001 та земельної ділянки площею 2,1902 га - кадастровий номер :06:000:0084. Причиною відмови є те, що ідентифікаційні дані власника земельної ділянки та спадкодавця в частині прізвища особи не є тотожними, власниками земельних ділянок значиться ОСОБА_3 , а згідно свідоцтва про смерть померла ОСОБА_3 .

Із наданої копії спадкової справи №273/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за заповітом прийняла ОСОБА_2 .

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що з тим, що при видачі Державного акту не вірно зазначено прізвище його матері « ОСОБА_6 » замість вірного « ОСОБА_5 ». Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності за земельну ділянку у порядку спадкування.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування можуть розглядатися судом в порядку позовного провадження, як зазначено у Постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20 (провадження № 61-14225св21).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до п.3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що розбіжності у правовстановлюючих документах не дають можливості ідентифікувати особу власника майна та позбавляє позивача права оформити спадщину за законом у нотаріуса після смерті спадкодавця, відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За вказаних обставин, судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належали земельні ділянки площею 0,24 га за кадастровим номером :01:000:0001 та 2,19 га за кадастровим номером :06:000:0084. Однак у Державному акті що посвідчує її право власності на вказані земельні ділянки була допущена помилка у написанні її прізвища « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_5 ». Вказані неточності позбавляють її спадкоємця сина ОСОБА_1 оформити свої спадкові права на 7/8 частки земельної ділянки площею 2,19 га за кадастровим номером :06:000:0084.

Досліджених доказів по справі та визнання позову відповідачем, на думку суду, достатньо для встановлення факту про який просить позивач та для задоволення позову в цілому, так як визнання позову не порушує права третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивача не порушені та він не просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, суд вважає за можливе судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.1216, 1217, 1220, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 141, 189-200, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЖТ №073795, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №337, належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,1902 га, кадастровий номер :06:000:0084, яка розташована на території Високівської територіальної громади та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса/місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса/місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений та підписаний 28.06.2023.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО