1Справа № 331/1653/23 2/335/1724/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кущ Є.Є., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача кошти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 40 % від доходу батька щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до найстаршою дитиною повноліття. Стягнути з відповідача кошти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 10 % від доходу відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення 08.02.2025 року малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку трьох років.
В обґрунтування позову посилається на те, що 07.07.2007 року між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі народились діти малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.12.2013 року та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.02.2022 року відповідно.
13.04.2022 року у зв`язку з початком війни, позивач виїхала на територію Євросоюзу. Вказане рішення було спільне, за взаємною згодою сторін діти виїхали з матір`ю, що підтверджується відповідною відміткою про виїзд у закордонному паспорті НОМЕР_3 на ім`я позивача.
Питання щодо утримання дітей вирішувалися за домовленістю між батьками. Однак, останнім часом відповідач ухиляється від виконання домовленостей, перестав брати участь у утриманні дітей, весь тягар відповідальності за утримання дітей покладено на матір.
Позивач наголошує, що відповідач матеріально не допомагає та ухиляється як від виконання попередніх домовленостей щодо утримання дітей, так і від укладання будь яких нових, які б дозволили вирішити цю ситуацію.
Як відомо ОСОБА_1 , відповідач працевлаштований, хоча не відомо напевне де і ким саме. Тобто відповідач має стабільний прибуток.
Окрім того, наскільки відомо позивачу, відповідач не має інших неповнолітніх дітей, а також будь-яких інших осіб, які б передували на його утриманні.
Беручи до уваги викладені вище обставини, позивач змушена просити суд про призначення аліментів у розмірі 40 % від доходу батька на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Зазначену вище суму позивач вважає обґрунтованою, справедливою та такою, що відповідає вимогам чинного сімейного законодавства.
Окрім того, позивач зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утриманні батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти належить дружині-матері незалежно від будь-яких обставин.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є малолітньою особою, три роки їй виповниться відповідно 08.02.2025 року, що дає позивачу право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Позивач вважає, що чинним законодавством не встановлено розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню.
Беручи до уваги викладені вище обставини, позивач просить суд про призначення коштів на утримання дружини у розмірі 10 % від доходу відповідача. Зазначену вище суму позивач вважає обґрунтованою, справедливою та такою, що відповідає вимогам чинного сімейного законодавства.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2023 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передано за підсудністю на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Ухвалою судді від 04.05.2023 року, зазначений позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд. Відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов,
20.06.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 .
Представник позивача адвокат Кущ Є.Є. надав заяву, в якій просить про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідач надав заяву, в якій просить про розгляд справи 20.06.2023 року без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на дітей. Заперечує проти стягнення аліментів на дружину, посилаючись на те, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував факт того, що він може надавати таку допомогу на її утримання. Підтримує відзив на позовну заяву, просив позовні вимоги задовольнити частково.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наведеного нижче.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07.07.2007 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.
Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19.06.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, та доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.02.2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). У вказаних свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені позивач та відповідач. Неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 позивачем по справі.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей не надає.
Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
- інші обставини, що мають істотне значення.
В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін нерухомого або рухомого майна, немає даних про інші обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 182 СК України.
Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільних дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на двох дітей буде 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову, оскільки позивачем не доведено факту ухилення відповідача від сплати аліментів.
Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дітей, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07.03.2023 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері ОСОБА_1 , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 2 ст. 80 СК України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що спільна дитина сторін, яка проживає з позивачем, не досягла трьох років.
Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, працює, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів.
Відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував факт того, що він може надавати таку допомогу на її утримання.
Встановлено, що відповідач єдиною сім`єю з позивачкою та дітьми не проживає, позивач наразі не працює до досягнення дитиною трирічного віку, а отже позивач потребує матеріальної допомоги від чоловіка та батька дітей, що, у свою чергу, є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з цим, що відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину.
При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, з якою проживає дитина, суд враховує вік відповідача, який має задовільний стан здоров`я, працює. При цьому суд приймає до уваги, що з відповідача згідно вказаного рішення стягнуто аліменти на утримання двох його малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку, а тому, на переконання суду, відповідач не позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини.
Доказів, які б свідчили, що про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу суду не надано.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учас6никами справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини та відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.
Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дружини забезпечить матеріальну підтримку дружині та буде пропорційним по відношенню до сторін.
Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 073,60 грн. за кожну вимогу, а всього 2 147,20 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.03.2023 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною донькою ОСОБА_3 .
Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною донькою ОСОБА_3 , ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця починаючи з 09.03.2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 грн.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий 26.09.2008 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_7 що виданий 30.07.2022 року Запорізьким сектором Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 20.06.2023 року.
Суддя В.О. Макаров