Справа № 367/1691/22
Провадження №2/367/2623/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради про участь батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради про участь батька у вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18 вересня 2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 . Питання про розірвання шлюбу вирішується в суді. В шлюбі у нас народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з матір`ю, а він надає матеріальну допомогу на його утримання. Він згоден, що батьки мають обов`язки по відношенню до своїх дітей. Але батьки мають і право займатися вихованням дітей, дбати про їх розвиток та відпочинок. Дружина йому чинить перешкоди в спілкуванні з сином. Неодноразово вона не пускала сина з ним проводити разом вільний час та спілкуватися.Він виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись із дитиною, і впевнений, що безпосередня його участь у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Між ним та колишньою дружиною не досягнуто компромісу щодо способів його участі у вихованні сина. При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини. Просить суд визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього сина: щопонеділка з 17.00 годин до 20.00 годин без присутності матері; щосереди з 17.00 годин до 21.00 годин без присутності матері; щосуботи з 09.00 годин до 09.00 годин наступного дня без присутності матері, з залишенням міста Ірпінь; під час новорічних свят, з 31 грудня по 03 січня кожного року з урахуванням бажання дитини з 10.00 годин по 20.00 годин за місцем проживання батька, з правом прогулянок по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, не порушуючи при цьому режиму дня дитини, без присутності матері; в літній період з червня по серпень кожного року за межами міста.

Відповідачем по справі ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву. В якому зазначає, що з позовними вимогами позивача не погоджується з огляду на наступне. З вересня 2021 року спільно з ОСОБА_5 вона з сином не проживає, а рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2022 року їх з ОСОБА_6 шлюб розірвано. За період окремого проживання жодних перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нею не вчинялося. За період їхнього з ОСОБА_6 окремого проживання він приїздив до дитини близько чотирьох разів для спілкування та участі у вихованні сина, при цьому ніяких перешкод у їх побаченнях вона не чинила та не заперечувала проти їх спілкування. Зокрема, на прохання ОСОБА_9 вона особисто привозила сина для спілкування з батьками ОСОБА_9 , які є дідусем та бабусею дитини. Звертає увагу на випадок, який дуже засмутив дитину, коли домовившись, що ОСОБА_5 приїде у вихідний день (неділю), однак в обумовлений день ОСОБА_5 не заявився та не відповідав на її численні дзвінки. Напередодні нового року (грудень 2021 року) ОСОБА_5 пропонував відвідати новорічне свято організоване за місцем його роботи за участю багатьох дорослих людей та дітей. Вона відмовила, керуючись важливістю здоров`я дитини та обгрунтовуючи це необхідністю дотримуватись карантинних обмежень, повязаних з епідемією C0VID-19, а також її поширенням, особливо в час сезонних захворювань, зокрема ротавірусу. Безпосередньо під час новорічних свят 2021 року та після них ОСОБА_5 не телефонував, не приїзджав та не виявляв бажання поспілкуватися з сином. Лише з початком війни ОСОБА_5 написав та поцікавився де вони. На його прохання та за власною ініціативою вона надсилала фотографії сина у месенджері та повідомила про їх місцепербування. 01.06.2022 року вони повернулися додому в місто Ірпінь, про що ОСОБА_7 було достеменно відомо. Разом з тим він не виявив будь-якого бажання побачитися з сином чи почати спілкуватися з ним за допомогою месенджерів. Щодо бажання ОСОБА_9 зустрічатися за місцем його проживання та без її присутності просить суд звернути увагу на наступне. Під час спільного проживання з ОСОБА_5 батько приділяв сину не багато часу, не вважав за потрібне дотримуватись режиму дня дитини, до здоров`я дитини ставився безвідповідально, був категорично настроєний проти щеплень та забороняв їх проводити. Стосовно висловленого позивачем прохання забирати дитину за місцем його проживання. По-перше, на території приватного будинку батьків ОСОБА_9 є два незаконно збудованих будинка, зведених без жодних дозвільних документів. Отже немає підтвердження їх відповідності будівельним стандартам та ГОСТАМ і, що вони є безпечними для перебування в них або поруч з ними людей, а особливо дітей. По-друге, у вказаних незаконно зведених будинках, ОСОБА_5 самовільно встановив 2 газових котла, за відсутності будь-яких проектів по газифікації, погоджень з відповідними держаними інстанціями та дозвільних документів. Вказані небезпечні споруди та неправомірно встановлені і підключені газові котли знаходяться в беспосередній близкості до будинку батьків позивача, що є місцем проживання ОСОБА_5 . За даних умов вважаю, що гарантувати безпечне перебування дитини за місцем проживання ОСОБА_5 не є можливим. По-трете, у батьків ОСОБА_5 живе собака породи пекінес, який проявляє агресію до дітей. Одного разу під час перебування дитини (на той час сину було близько двох років) з бабусею та її сестрою він навіть вкусив сина. На її зауваження та прохання ізолювати собаку в окремій кімнаті під час перебування там дитини не звернули ніякої уваги. У зв`язку з цим собака вкусила сина повторно. По-четверте, на даний час ОСОБА_5 проживає разом зі своїми батьками у їх будинку. В зимовий час вони занадто економлять на опаленні і температура в будинку є неприйнятною для перебування там дитини. Коли вона робила зауваження з цього приводу ще під час спільного з ОСОБА_5 проживання ніякої реакції не послідувало. Крім того, враховуючи, що син дуже емоційно прив`язаний до її, не засинає без її присутності, в тому числі на денний сон, а також стрес, пережитий сином через початок війни та постійні сигнали повітряної тривоги під час військового стану, вважаю необхідним звернути увагу, що відлучення його від матері навіть на нетривалий строк може негативно вплинути на психічний стан дитини. Оскільки ОСОБА_5 з грудня 2021 року не виявляв бажання бачитися чи спілкуватися з сином він відвик від нього та оселі, де зараз мешкає ОСОБА_5 , отже його знаходження там без її присутності може призвести до негативних наслідків для емоційного стану і, як наслідок погіршити психічне здоров`я дитини. На даний час син відвідує логопеда двічі на тиждень, а найближчім часом буде відвідувати заняття з англійської, а також уроки плавання в басейні. Вона не заперечує та не чинить перешкоди щодо спілкування ОСОБА_9 з сином та його участі у вихованні за умови її присутності.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив. В якому вказує, що твердження відповідачки, що він не телефонує, не приїжджає, не виявляє бажання спілкуватися з сином, - не відповідає реальності. Він більше дітей, крім сина не має. Дуже любить свого сина, коли вони разом, дружно і весело проводять час. Він з ним спілкується, грає в різні ігри. Він, як батько дитини, піклується про стан його здоров`я, про його фізичний і розумовий розвиток. Він пропонував своїй колищній дружині разом родиною відвідати психолога. Але коли дружина дізналася, що він подав до суду позов, відмовилася від відвідування психолога. Щодо будинків, в яких він проживає. Твердження відповідачки не відповідають дійсності, так як є документи, підтверджуючи безпечне знаходження в будинках. Але це ніяк не стосується предмету розгляду. До речі, температура взимку в будинках сприятлива для перебування в ньому. І твердження про те, що він економить на опаленні в будинку, це маячня. Він як батько дитини, вважає, що має рівні права з матір`ю дитини на вільне спілкування і виховання сина.

Представником відповідачки адвокатом Кравченко В.В. подано заперечення на відповідь на відзив. Де зазначає, що позивач не додає будь-яких доказів в розумінні ст. 76 ЦПК України на підтвердження обставин викладених в позовній заяві так і у відповіді на відзив, а також на спростування обставин викладених у відзиві на позовну заяву. Позивачем не підтверджено належними, достовірними та достатніми доказами в розумінні ст.ст.77-79 ЦПК України те, що у період з вересня 2021 року по даний час він виявляв намір та бажання спілкуватись із дитиною, однак відповідач чинила та чинить перешкоди йому в цьому. Як і не підтверджено те, що у зазначений період батько піклувався про стан здоров`я сина, фізичний і розумовий розвиток останнього. Матеріали справи № 367/1619/22 не містять ні характерестики батька, ні акту обстеження умов проживання батька, ні квитанцій на підтвердження придбання речей, ліків, ігор для дитини, тощо, ні листування в месенджерах, ні звернень в службу у справах дітей та в поліцію щодо створення перешкод в побаченнях з дитиною, ні фото спільно проведеного часу батьком з дитиною, ні висновку дитячого психолога. На підставі викладеного, вважають, позовні вимоги необгрунтованими та недоведеними. Крім того, наголошують на тому, що відповідач не перешкоджає батькові спілкуватись із дитиною, адже розуміє, що сину потрібна любов та виховання обох батьків. Разом із тим, відповідачка не погоджується з визначеним позивачем та третьою особою способами участі батька у вихованні малолітнього сина, в частині зустрічей батька та сина за місцем проживання батька без присутності матері, оскільки, дитина маленька, часто хворіє та потребує постійного догляду, турбується і за психоемоційний стан та розвиток дитини, адже батько тривалий час не спілкувався та не бачився з сином, а тому різке відновлення спілкування та відлучення дитини від матері на значний проміжок часу в режимі залищення на ночівлю та тривалого перебування з батьком може травмувати психіку дитини. Крім того, третя особа, визначаючи способи участі батька у вихованні дитини, не взяла до уваги вище зазначені обставини, не бачила та не спілкувалась із дитиною, не залучила психолога для встановлення психо-емоційного стану дитини, а тому не можливо достеменно стверджувати, що побачення сина з батьком без присутності матері не матимуть негативних наслідків для здоров`я та розвитку дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 додатково зазначив, що відповідачка не дає дитину на зустрічі. Син більше року не був у нього без присутності матері.Просить визначити йому способи участі у вихованні сина: по суботам дозволити забирати сана та перебувати з ним за межами міста Ірпінь, без присутності матері. Надати можливість під час новорічних свят хоча б один день проводити час з дитиною за місцем його проживання з правом прогулянок по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, не порушуючи при цьому режиму дня дитини, без присутності матері. Також один літній місяць, червень кожного року дозволити проводити за межами міста. Від зустічей по понеділках та середах відмовляється, оскільки, в ці дні зайнятий по роботі.

В судовому засіданні предстаник відповідача адвокат Северин Я.В. підтримала викладене у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, додатково зазначила, що відповідач не перешкоджає зустрічам сина з батьком у присутності матері, оскільки дитина дуже прив`язана до неї.

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради в судове засідання не забезпечила явку свого представника, через канцелярію суду подано заяву щодо розгляду справи у відсутності представника служби при прийнятті рішення враховувати висновок органу опіки та піклування.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стануу головного територального управління юстиції у місті Києві 23.10.2018 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклуванння про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області № 49/3 від 02.08.2022 року, орган опіки та піклування визначив спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином: першу та третю п`ятницю з 19.00 год. до 19.00 год. суботи за місцем проживання батька, кожну середу з 19.00 гол. до 21.00 год. за місцем перебування дитини-попередньою домовленістю.

Згідно довідки виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 25.08.2022 року № 856 вбачається, що згідно акту депутата Ірпінської мііської ради Довгопола А.М. від 23 серпня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю сім`єю: сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно висновоку комплексного психодіагностичного дослідження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеного практичним психологом, спеціалістом вищої кваліфікаційної категорії ОСОБА_11 , дитина ОСОБА_4 іде на контакт поступово і з обережністю, потребував додаткового часу на встановлення довірливих відносин у системі «психолог-дитина». Словесну інструкцію розуміє добре. Виявляв помірну зацікавленість у обстеженні та співпраці, демонстрував вмотивованість. Аналіз діагностичних даних свідчить, щохлопчик суб`єктивно сприймає особу матері як таку, то в більшій мірі, ніж особа батька, здатна задовольнити потребу дитини в прийнятті, визнанні, захисті, емоційній підтримці, повазі. Особа батька дитиною сприймається нейтрально та як така, що не несе негативних переживань. Зі слів дитини: «папу не бачив давно». Чинення психологічного тиску на дитину стосовно формування прихильності з боку інших дорослих на момент обстеження не виявлено. Відповіді дитини можна вважати щирими, схильності давати соціально бажані відповіді не виявлено. Отже, результати психодіагностичного дослідження свідчать, що на момент обстеження рівень інтелекту у дитини відповідає віковим нормам, всі основні психічні функції розвинені достатньо. Емоційний стан дитини тривожний, в анамнезі наявні наслідки впливу несприятливих стресових подій, ознаки вчинення насильства з боку обох батьків відсутні. Депресивних ознак у поведінці дитини не виявлено. Суїцидальні ризики відсутні. Ознак девіантної поведінки не виявлено. Дитина суб`єктивно сприймає особу матері, як таку, що в більшій мірі, ніж особа батька, здатна задовольнити потребу дитини в прийнятті, визнанні, захисті, емоційній підтримці, повазі. Емоційна прихильність на момент обстеження переважає та демонструється здебільшого до особи матері. Рекомендовано: сприяти психосоціальній підтримці дитини в процесі адаптації. Поступово і з обережністю готовити дитину до можливих змін місць перебування, приміщень, соціального оточення. Підтримувати віру в свої сили. Уникати зайвого психоемоційного навантаження. Піклуватися про інформаційну гігієну дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та передусім інтереси дитини з урахування конкретних обставин справи вважає, за можливе частково задовольнити позовні вимоги та визначити ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні сина: - щосуботи за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 може забирати сина у визначений між батьками час та перебувати з ним за місцем свого проживання або за місцем проживання матері на протязі року у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога без присутності матері дитини;- під час новорічних свят один день за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 може забирати сина у визначений між батьками час з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодніх умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування, на протязі року у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога без присутності матері дитини;- встановити спільний відпочинок батька із сином у літній період біля 14 (діб) для відпочинку та оздоровлення дитини, у визначений між батьками час у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога і бажання дитини без присутності матері дитини, в решті позову відмовити.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 141, 150, 157, 158, 159 СК України, ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради про участь батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні сина:

- щосуботи за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 може забирати сина у визначений між батьками час та перебувати з ним за місцем свого проживання або за місцем проживання матері на протязі року у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога без присутності матері дитини;

- під час новорічних свят один день за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 може забирати сина у визначений між батьками час з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури з урахуванням погодніх умов, стану здоров`я дитини, режиму дня та харчування, на протязі року у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога без присутності матері дитини;

- встановити спільний відпочинок батька із сином у літній період біля 14 (діб) для відпочинку та оздоровлення дитини, у визначений між батьками час у присутності матері дитини, а надалі з врахуванням психологічного стану дитини та висновку психолога і бажання дитини без присутності матері дитини;

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза