Провадження № 22-ц/812/531/23 Головуючий суду першої інстанції Шикеря І.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Миколаїв Справа № 484/1920/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання - Богуславській О.М.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Шикері І.А., в залі судового засідання в м. Первомайськ, повний текст якої складено 13 квітня 2023 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення довідки належним документом та такою, що має юридичне значення для реалізації його права на призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення довідки належним документом та такою, що має юридичне значення для реалізації його права на призначення пенсії.

Доводи заяви обґрунтовував тим, що він у період з 03 жовтня по 09 листопада 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідками про участь, карточкою № 49 обліку дози опромінення, наказом УВС МВС України в Одеській області № 15 від 15 січня 1987 року, довідкою від 12 липня 2006 року за № 2726 про заробітну плату в зоні відчуження у 1986 році, яку за рішенням Первомайського міськрайонного суду від 20 березня 2007 року справа № 2-а-59, 2007 року Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (далі - Пенсійний фонд) повинно було уточнити, але до даного часу не виконав та актами перевірки, констатує відсутність первинних документів.

Всі документи вказані вище є у Пенсійного фонду у його пенсійній справі, вони і є первинними документами.

Не визнання Пенсійним фондом факту чинності довідки № 2726 від 12 липня 2006 року є дискрецією відповідача (розсудами), які не підтверджуються жодним нормативно-правовим актом України.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд встановити що довідка № 2726 є належним документом та має юридичне значення для реалізації його права на призначення пенсії з 01 грудня 2022 року за приписами постанови КМУ № 1037 від 09 грудня 2021 року.

Ухвалити окреме рішення в якому зобов`язати слідчі органи відкрити досудове кримінальне провадження по фактам незчисленних протиправних дій посадових осіб ГУ ПФУ у Миколаївській області, які кваліфікуються статтями 198, 364, 366 КК України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за вищезазначеною заявою.

Ухвала суду мотивована тим, що між ОСОБА_1 та Пенсійним фондом існує спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати пенсії, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням статей 8, 55 Конституції України поспішно та упереджено з порушенням ряду статей Цивільного-процесуального кодексу України, а саме: частини 1, статі 2 ЦПК України; пунктів 2, 4, 5 частини 3 статті 2, частини 1 статі 6 ЦПК України; частини 1, 3 статті 4 ЦПК України; частини 1,2 статті 294 ЦПК України; статті 77 ЦПК України.

Його заява відповідає вимогам статтям 175 та 318 ЦПК України.

Суд неповно з`ясував обставини заяви, не дослідив законність доказів, зробив висновки, що не відповідають змісту і обставинам заяви, що є порушенням матеріального і процесуального права (відмова участі у розгляді справи), постановив ухвалу про відмову у відкритті судового провадження, а повинен був прийняти рішення по заяві, що є підставою застосування судом апеляційної інстанції статті 379 ЦПК України, та що в підсумку є порушенням права заявника на захист судом у відповідності до статті 8 та 55 Конституції України.

На день слухання справи від заінтересованої особи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим апеляційний суд розглянув справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора держпожнагляду Ананьївського РВВС Одеської області, маючи звання капітан внутрішньої служби, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС і знаходився в 30ти кілометровій зоні відчудження ЧАЕС з 03 жовтня по 09 листопада 1986 року.

31 липня 2019 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 1) серії НОМЕР_1 .

В довідці, виданій начальником Ананіївського РВ УМВС в Одеській області від 13 липня 2006 року № 2726 російською мовою вказано, що ОСОБА_1 проходив службу в населених пунктах зони відчудження Чорнобильської АЕС з 03 жовтня 1986 року по 09 листопоада 1986 рокук йому була нарахована заробітна плата за жовтень 1 139.52 грн, із них доплата згідно розпорядження МВД СРСР від 21 жовтня 1986 року в сумі 155,50 грн; в листопаді 362,16 грн, доплата згідно розпорядження МВД СРСР віж 21 жовтня 1986 року № 1/5725 - 46,64 грн.

Згідно з витягом із акту огляду МСЕК серії 2-18 ОА № -8-684 від 27 липня 1998 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності довічно внаслідок каліцтва, отриманого в період виконання службових обов`язків, у зв`язку з аварією на ЧАЕС. Ступінь втрати працездатності встановлено у розмірі 60%.

16 та 20 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у зв`язку з незгодою щодо нарахованого розміру пенсійної виплати та 06 лютого 2023 року отримав відповідь про те, що внаслідок перевірки його пенсійної справи порушень чинного пенсійного законодавства не встанволено. В цій відповіді зазначено, що для розрахунку розміру пенсії враховано заробітну плату за жовтень 1986 року в розмірі 0.01141 грн з посиланням на довідку без номера та дати, що видана Ананьївським районним відділом управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

Визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав;

- чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 796-XII), підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Пенсії військовозобов`язаним, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали в зоні відчудження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони отримували за основним місцем роботи, з урахуванням відпрацьованого часу в зоні відчуження, характеру роботи, місця і тривалості робочого дня.

Згідно зі статею 57 Закону № 796-XII обчислення середньомісячного заробітку провадить відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV з подальшими змінами.

Відповідно до статті 54 Закону № 796-XII пенсії, зокрема, по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання власлідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчудження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Розмір відшкодування фактичних збитків визначається, зокрема, для пенсій по інвалідності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, зміни до якої внесено постановою КМУ від 09 грудня 2021 року № 1307, за бажанням осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильськой АЕС, визначених статтею 10 Закону № 796-XII, стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередньо участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосування ядерної зборї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, пенсії по інвалідності, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа, розраховуються виходячи із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З огляду на документи, які є у матеріалах справи на час апеляційного провадження, апеляційний суд вважає, що заявник звернувся до суду з метою отримання доказу, який би підтверджував розмір його заробітної плати у 1986 році, для розрахунку розміру пенсії. Тому правильним є висновок суду про те, що оскільки законодавство передбачає спеціальний порядок перерахунку пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то в окремому провадженні не може бути встановлений юридичний факт про встановлення належним документом та такою, що має юридичне значення для права на призначення пенсії довідки від 12 липня 2007 року № 2726.

У випадку якщо заінтересована особа отримала від заявника документи, які підтверджують його заробітну плату під час несення служби в пунктах зони відчудження Чорнобильської АЕС для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте надала відмову, яку заявник, маючи документальні підтвердження зазначеного факту, вважає безпідставною, він може оскаржити такі дії заінтересованої особи до адміністративного суду, до повноважень якого належить, зокрема, перевірка законності й обґрунтованості відмови заінтересованої особи та оцінка наданих їй заявником документів як доказів його залучення для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та нарахування заробітної плати в той час.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України

(далі КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини 1 цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення населення, здійснюваного державою.

Колегія суддів врахує, що підставою звернення до суда із заявою про встановлення факту визнання довідки належним документом, що дає йому право на перерахунок пенсії з 01 грудня 2022 року відповідно постанови КМУ № 1037 від 09 грудня 2021 року є рішення про відмову у обчисленні такої пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а отже, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц, ОСОБА_1 має право на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

У справі № 287/167/18-ц, яка переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, заявник у порядку окремого провадження звернувся до суду цивільної юрисдикції із заявою про встановлення факту, що у списку евакуйованих громадян Чорнобильського району Київської області допущено описку у зазначенні дати народження заявника. Встановлення такого факту заявнику потрібно для призначення пенсії на пільгових умовах як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки Управління Пенсійного фонду України відмовляється призначати пенсію у зв`язку з суперечностями у даті народження заявника.

Залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33 - 35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке:

«33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовой порядок і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, закриває провадження у ній.

35. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відмова відповідного органу в установленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до суду».

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 310/8703/17.

Щодо подібності правовідносин у справі, що переглядається та справі, що розглянута Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30 січня 2020 року, то слід зазначити таке, що Велика Палата Верховного суду у пункті 39 постанови від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 зробила висновки щодо визначення подібності правовідносин про таке. На предмет подібності потрібно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність варто також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Колегія суддів вважає, що наведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, підлягає застосуванню у справі, що переглядається, оскільки спірні правовідносини та правовідносини у справі № 287/167/18-ц хоча і не є тотожними, проте за своїм змістом є подібними, а тому правовий висновок Великої Палати Верховного Суду підлягає застосуванню у справі, яка переглядається.

Закон № 796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення (абзац другий преамбули до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

За змістом частини 1 статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявника як у цій справі, пов`язані з доведенням наявності підстав для перерахунку пенсійного забезпечення пов`язанного з певним соціально-правовим статусом, не пов`язані з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявників з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

У справі, що переглядається, між ОСОБА_2 та Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для перерахування заявнику пенсії на підставі певного його соціально-правового статуса, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, тому не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, суд визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , оскільки зазначена справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, її належить розглянути виключно у порядку адміністративного судочинства у межах справи про оскарження рішення (дій) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо нарахування розміру пенсійної виплати.

Враховуючи, що у цій справі заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, не виклавши вимоги з приводу оскарження дій (рішень) суб`єкта владних повноважень, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Таким чином доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 23 травня 2023 року.