Ухвала

Іменем України

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 317/1081/23

провадження № 61-8500ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2023 року у складі судді Нікітіна В. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2023 рокуу складі колегії суддів: Гончар М. С., Маловічко С. В., Подліянової Г. С., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці за заповітом у рівних частках померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, у якому просили:

стягнути з ОСОБА_4 , як поручителя за договором поруки від 10 листопада 2017 року, укладеним у забезпечення виконання зобов`язань за договором № 08-17/К-1 від 08 серпня 2017 року купівлі-продажу частки учасника у статутному капіталі ПРИВАТНОГО СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА АГРОФІРМА «РОСІЯ», укладеним між ОСОБА_5 та ТОВ «БКВ ГРУП» в особі керівника ОСОБА_4 , включаючи додаткові угоди до нього грошові кошти в сумі 1 553 130,23 дол. США і 28 924 519,70 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2023 року, яка залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2023 року,відмовлено у відкритті провадження (позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), роз`яснено позивачам право на звернення з позовом до відповідного господарського суду за правилами положень Господарського процесуального кодексу України в порядку господарського судочинства.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що вказаний спір необхідно розглядати за правилами господарського судочинства, що виключає можливість його розгляду у порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку 09 червня 2023 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2023 року.

Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині 3 статті 124 Конституції визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Судами встановлено, що предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивачів грошових коштів за договором поруки від 10 листопада 2017 року. Вказаний договір був укладений для забезпечення зобов`язання за договором № 08-17/К/1 від 08 серпня 2017 року, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «БКВ ГРУП» придбав у ОСОБА_5 (спадкодавця позивачів у зазначеній справі), частину частки учасника у статутному капіталі ПСП Агрофірма «Росія» (а.с. 14-15).

Правовідносини, які склались між ОСОБА_5 та ТОВ «БКВ ГРУП» при купівлі-продажу частини частки учасника у статутному капіталі, є корпоративними правовідносинами в силу частини першої та третьої статті 167 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договору від 08 серпня 2017 року).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

У частині першій та третій статті 167 ГК України зазначено, що корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до компетенції господарських судів України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук