Номер провадження: 22-ц/813/1238/23
Справа № 2-1065/99
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року про відмову у задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову. Заявник просив суд скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Одеси від 13.04.1999 року про накладення арешту на невизначене майно (все майно) ОСОБА_1 (а.с.1-2).

21 квітня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси зазначено, що оскільки заявник не є учасником даної справи, то правова підстава для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом у даній справі відсутня, роз`яснено, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх прав з окремим позовом та у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено (а.с.23-25).

20 травня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову. Апелянт не погоджується з оскаржуваною ухвалою та зазначає, що мотивом звернення ОСОБА_1 до суду було грубе порушення його прав саме з боку самого суду, а саме Центрального районного суду м. Одеси, який своєю ухвалою від 13.04.1999 року наклав арешт на все майно ОСОБА_1 без зазначення будь-яких додаткових ідентифікаційних даних. Апелянт наголошує, що не заперечує факту того, що він не є стороною по даній справі та навпаки звертав увагу суду першої інстанції саме на обставину того, що він не є та не міг бути стороною по справі, та просив суд при виявленні та встановленні фактів, що порушують його конституційні права, за власною ініціативою суду скасувати заходи забезпечення позову. Апелянт звертає увагу на той факт, що незрозумілим стає висновок суду першої інстанції адже у аналогічній справі №2-В-5/11 за заявою іншого ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була скасована ухвала Центрального районного суду м. Одеси від 13.04.1999 року. Апелянт вважає, що в оскаржуваній ухвалі незрозуміла мотивація прийнятого рішення та не встановлено чи є заявник стороною по справі і тому, на думку апелянта, не було спростовано його право на звернення в рамках даної справи. Тому, апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року та прийняти нове рішення, яким скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Одеси від 13.04.1999 року в частині накладеного арешту на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 50-52).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В процесі розгляду справи з метою повного встановлення обставин, що мають значення для справи та правильного вирішення процесуального питання по суті ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2022 були витребувана у Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі інформація щодо підстави накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), дата реєстрації 02.12.2008, реєстраційний номер обтяження 825182, підстава ухвала від 13.04.1999, додаткові дані: архівний запис (перенесено з Феміди) 324-99 від 16.04.1999, заявник Перша одеська державна нотаріальна контора, а також копія ухвали Центрального районного суду м. Одеси від 13.04.1999 з копіями супровідних документів (за наявності).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 12, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні 22.06.2023 представник апелянта - ОСОБА_2 просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що як стверджує заявник, він не є учасником цивільної справи № 2 -1065/99, а відтак правові підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом у даній справі відсутні.При цьому, суд роз`яснив, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх прав з окремим позовом.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, звертає увагу на таке.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках цивільної справи № 2-1065/99 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу був накладений арешт на майно ОСОБА_1 . Рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 30.04.1999 позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені. Суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 10375 грн (а.с. 28,35).

Відповідно до довідок керівника апарату Німас І.Я., а також консультанта Приморського районного суду м. Одеси Гонтар І.О. строк зберігання справи за № 2-2-1065/99 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення боргу закінчився у 2005 році. Дана справа була вилучена до знищення та знищена. Оригінали процесуальних документів справи зберігаються в архіві Приморського районного суду м. Одеси у збірнику знищених справ і матеріалів Приморського районного суду м. Одеси за 1999 рік (2-1000-1099/99) та як додаток до даної довідки надана належним чином завірена копія рішення суду (а.с. 34).

Разом з тим, копія ухвали про накладення арешту на майно ОСОБА_1 не надавалась.

Відповідно до листа Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, яка надійшла до апеляційного суду 05.12.2022 у відповідь на ухвалу про витребування доказів від 08.09.2022, всі документи знаходяться в Одеському державному нотаріальному архіві (а.с. 89).

21.12.2022 Одеським державним нотаріальним архівом була направлена копія ухвали Центрального районного суду м. Одеси в справі № 2 -1065/99 від 13.04.1999, якою вирішено накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , а також на все майно, яке особисто належить ОСОБА_1 (а.с. 93 оборот).

23.03.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНКОПП НОМЕР_1 звернувся до суду з заявою про скасування арешту, в якій пояснив, що в січні 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса в м. Харків щодо відчуження свого нерухомого майна, в оформлені якого йому було відмовлено, оскільки на все майно ОСОБА_1 у рамках цивільної справи № 2-1065/99 ухвалою Центрального районного суду м. Одеси від 13.04.1999 був накладений арешт (а.с. 1-2).

У своїй заяві ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що немає жодного відношення до справи № 2-1065/99, що розглядалась в Центральному районному суді м. Одеси, так як в період з 1989 року по день звернення до суду його зареєстрованим місцем проживання є селище Олива міста Ялти Автономної Республіки Крим, що підтверджується його паспортними даними, а відповідно до ч. 1 ст. 125 ЦПК України від 18.07.1963 позови до фізичної особи пред`являлися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. За таких обставин заявник не міг набути статусу відповідача у даній справі. Окрім цього, за твердженням заявника він не мав жодних договірних чи будь-яких інших взаємовідносин з ОСОБА_3 та ніколи в м. Одесі не проживав, а наявність заборони відчуження нерухомого майна, встановленого ухвалою суду від 1999 року порушує його права, як власника нерухомого майна, оскільки позбавляє його можливості розпоряджатись майном, тому вимушений звернутись до Приморського районного суду м. Одеси із відповідною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНКОПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2004 № 5784127 та договором дарування від 09.12.2004 (а.с. 3-8).

Відповідно до інформаційної довідки 245103586 від 19.02.2021 з Державного реєстру речових прав на майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все майно власника ОСОБА_1 на підставі ухвали від 13.04.1999 б/н, судом Центрального районного суду м. Одеси накладено заборону відчуження об`єктів нерухомого майна у вигляді арешту, реєстраційний номер обтяження 8252182. Обтяження зареєстровано 02.12.2008 14:33:25 за № 8252182 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26) (а.с. 26).

Нормативно-правова база та оцінка апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

За ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Як було вище зазначено за обставинами даної справи суд першої інстанції питання про відновлення втраченого провадження не вирішував з огляду на що підстави для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову були відсутні.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в рамках цієї справи ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.05.2011 була задоволена заява іншої особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та скасована ухвала від 13.04.1999 в частині майна, що належить цій особі. Вказаних обставин суд першої інстанції при вирішенні процесуального питання по суті не врахував.

Як зазначено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2022 у справі № 2/0301/806/11 незняття арешту з майна боржника протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не врахував вище зазначених обставин, які мають значення для справи, а також не вирішував питання про відновлення втраченого провадження, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та повертає справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови складений 23 червня 2023 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк