Справа № 367/7958/21
Провадження №2/367/1920/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 жовтня 2021 року звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 21 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , про що Виконкомом Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, вчинено актовий запис № 74 та видано свідоцтво про шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з ОСОБА_2 не склалося, тому 05 червня 2020 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області, у справі № 367/832/20; провадження № 2/367/3308/2020 шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.

Зазначає, що станом на момент подання позову вона проживає спільно із сином за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інших витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей їхньої дитини не несе, вона неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти на утримання дитини, проте результатів це не дало, тому вона змушена звертатися до суду з приводу виконання ОСОБА_2 свого обов`язку утримувати дитину.

Позивач зазначає, що згідно витягу з ЄДРПОУ, ОСОБА_2 є керівником та власником частки (корпоративних прав) у статутному капіталі будівельної компанії, якою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Висотбудстрой", інших утриманців немає, працездатний, займає керівну посаду, має у власності корпоративні права, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі не нижчому за мінімальну заробітну плату, яка станом на дату подачі позову становить 6 000 (шість тисяч) гривень.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить: стгнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти па утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2022 року витребувано від Ірпінської ДПІ ГУ ДПС у Київській області відомості про отримані відповідачем ОСОБА_2 доходи та здійснені витрати за період часу з 01 жовтня 2020 року по 01 жовтня 2021 року; витребувано від Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінської міської ради відомості про належне відповідачу ОСОБА_2 на праві власності нерухоме майно, а також інформацію про вчинені відповідачем ОСОБА_2 правочини з придбання, та/чи відчуження нерухомого майна за період часу з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року; витребувано від Головного сервісного центру МВС відомості про належні відповідачу ОСОБА_2 на праві власності транспортні засоби, а також інформацію про вчинені відповідачем ОСОБА_2 правочини з придбання, та/чи відчуження транспортних засобів за період часу з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року.

06 вересня 2022 року на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2022 року від Головного управління ДПС у Київській області надійшов лист в якому зазначено, що Головне управління ДПС у Київській області розглянуло Ваш лист від 18.08.2022 по справі № 367/7958/21 (вх. № 17671/5 від 19.08.2022) та у додатку надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року. Також доводять до відома, що відомості про доходи накопичуються у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, починаючи з 01 січня 1998 року, відповідно до додатку № 4ДФ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (до 01.01.2021 - форма № 1ДФ), які щокварталу подаються податковими агентами до територіальних органів ДПС. Інформація про доходи за останній звітний період надається через 50 днів після його закінчення.

З долученої Головним управлінням ДПС у Київській області інформаційної довідки від 19 серпня 2022 року, номер запиту 1036/2022-0000637, видно, що за період з 4 кв 2020 по 3 кв 2021 відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 .

16 вересня 2022 року на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2022 року Відділ Державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради листом повідомив, що відомості про право власності на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , а також інформація про вчинені правочини з придбання та/чи відчуження нерухомого майна за період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року ОСОБА_2 , в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутня.

30 вересня 2022 року на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2022 року від Головного сервісного центру МВС надійшов лист, в якому зазначено, що у Головному сервісному центрі МВС у межах компетенції розглянуто копію ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 15.08.2022 у справі №367/7958/21 в частині витребування відомостей про транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_2 , та про транспортні засоби, які були ним придбані та відчужені в період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року. За результатами розгляду повідомлено, що станом на 12 вересня 2022 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про зареєстровані транспортні засоби на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також інформують, що в період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 на ім`я ОСОБА_2 , транспортні засоби не реєструвалися, реєстраційні дії по відчуженню транспортних засобів не проводилися.

В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 вересня 2003 року Виконкомом Гостомельської селищної ради Київської області, актовий запис № 74.

Від даного шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження, повторно виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 31 січня 2020 року, про що 12 вересня 2006 року складено відповідний актовий запис №95, батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09 вересня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 25 липня 2015 року.

З копії довідки виданої долученої до позову ОСОБА_1 , видно, що станом на 20 жовтня 2021 року ОСОБА_2 є власником ТОВ «ВИСОТБУДСТРОЙ».

Згідно із інформацією наданою Відділом Державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради, відомості про право власності на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , а також інформації про вчинені правочини з придбання та/чи відчуження нерухомого майна за період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року ОСОБА_2 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутня.

Відповідно до інформації яка надійшла від Головного сервісного центру МВС, станом на 12 вересня 2022 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про зареєстровані транспортні засоби на ім`я ОСОБА_2 , також в період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 на ім`я ОСОБА_2 , транспортні засоби не реєструвалися, реєстраційні дії по відчуженню транспортних засобів не проводилися.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України Про охорону дитинства).

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено на 2023 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норам Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із урахуванням викладеного, оцінивши належні докази, факт того, що відомості щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності інших утриманців в матеріалах справи відсутні, з урахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, що обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладається законом на обох батьків, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З позову вбачається, що позивач просить стягувати аліменти з відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, у зв`язку з чим суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з 22 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук