справа № 208/5559/23
№ провадження 6/208/69/23
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого судді - Івченко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Водоп`янової Ю.Д.,

розглянувши подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Матюхіної Ірини про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

20 червня 2023 року державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Матюхіна Ірина звернулася до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого подання зазначено, що на виконанні в Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження за АСВП № 70355567 з примусового виконання виконавчого листа № 208/5959/18-к від 10.11.2022 виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про конфіскацію з засудженого ОСОБА_1 всього особистого майна на користь держави.

14.12.2022, 16.01.2023 та 06.02.2023 року державним виконавцем відділу були здійснені виходи за адресою мешкання боржника, а саме: АДРЕСА_2 . Відповідно до актів державного виконавця, двері помешкання ніхто не відчинив.

Відповідно до отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником не зазначено право власності на нерухоме майно.

Згідно з отриманими відповідями від МВС України в Дніпропетровській області, в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за боржником відсутнє право власності на рухоме майно.

Державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій. в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» постійно надсилаються електронні запити до ДПС України та ДФС України щодо інформації стосовно боржника на обліку в органах ДФС України не перебуває та у ДПС Україна інформація щодо боржника відсутня.

Тобто, виконати вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю, на даний час, не можливо. Приймаючи до уваги той факт, що рухоме майно (автотранспортний засіб) у боржника відсутнє.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно із ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки ст. 439 ЦПК України не передбачено повідомлення учасників справи. Судове засідання у даному випадку не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника-фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку з залученням працівників поліції, вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Невід`ємною засадою виконавчого провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» є обов`язковість виконання рішення суду, а згідно ст.18 вказаного закону виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим законом заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для виконання судового рішення, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій/постанова ВС від 12.03.2020 року справа №757/41727/19-ц.

Окрім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Отже, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

До подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 державним виконавцем додано:

-копію Постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 литсопада 2022 року за № 70355567,

-копію виконавчого листа № 208/5949/18-к;

- копію довідки відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 17.11.2022 року;

- копію актів державного виконавця від 14.12.2022 року, 16.01.2023 року, 06.02.2023 року;

-копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно, Державного реєсору Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту станом на 15 червня 2023 року за суб`єктом ОСОБА_1 і за об`єктом нерухомого майна;

-копію відповіді на запит №164348042 від 30.05.2023 року від МВС України щодо відсутності зареєстрованих за ОСОБА_1 транспортних засобів;

-копію відповіді на запит № 165232428 від 13.06.2023 року від Державної фіскальної служби України, щодо відсутності обліку ОСОБА_1 ;

-копію відповіді на запит № 165851860 від 15.06.2023 року від Державної податкової служби України, щодо відсутності інформації відносно ОСОБА_1 .

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Проте до подання не додано жодного документа про те, кому належить квартира АДРЕСА_1 .

Судом за наявними в матеріалах доказами не встановлено, що боржник дійсно має у даній квартирі будь-яке майно, є його власником чи зареєстрованим у ній.

Статтею 30 Конституції України закріплює принцип недоторканності житла. Не допускається проникнення в житло або інше володіння особи, проведення в них огляду не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року; означені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

14.12.2022, 16.01.2023 та 06.02.2023року державним виконавцем складено акти, згідно якого при виході державного виконавця за адресою: квартира АДРЕСА_1 , двері квартири державному виконавцю не відчинили, що унеможливило перевірити майновий стан боржника.

Надані суду акти, на які посилається державний виконавець, як на докази не допуску його до приміщення квартири боржника, не містять інформації про їх складення в присутності понятих, що є порушенням вимог ст. 22 зазначеного Закону та тягне за собою недопустимість зазначених доказів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з подання та доданих до нього документів, - не вбачається, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця і що боржник, будучи обізнаним про наявність виконавчого провадження, - добровільно не надав доступу до житла.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що доказів про обізнаність боржника про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії, пов`язані з проникненням до його житла в певну дату та час, суду не надано. Більш того, державним виконавцем не з`ясовано місце перебування боржника.

Окремо слід зауважити про те, що подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник отримав повідомлення про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Крім того, з долучених до подання документів встановлено, що така вимога виконавця про надання доступу до житла взагалі боржнику не надсилалась, а тому належних та допустимих доказів факту перешкоджання боржником входженню державного виконавця до квартири в призначений ним день та час, - є недоведеною.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення у житлове приміщенняу зв`язку з недоведеністю.

Керуючись ст. 2580260, ст. 439 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Матюхіної Ірини про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Івченко Т. П.