Номер провадження: 22-з/813/232/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські Електромережі»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

заяву заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення

за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року АТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» (правонаступник АТ «Одесаобленерго», яке змінило найменування АТ «ДТЕК Одеські Електромережі») звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, в обґрунтування якої зазначило, що АТ «Одесаобленерго» постачає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем, на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 11 грудня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 32395,12 грн, задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь «Одесаобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, в розмірі 32395,12 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26.04.2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , в частині оскарження рішення суду,задоволена.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, відмовлено.

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі про стягнення витрат на правничу допомогу у зазначеній справі. В заяві представник позивача просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн за результатами розгляду справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.05.2023 року заява ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» просить заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, посилаючись на те, що представник відповідача не подала до суду заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів, була обізнана з розглядом справи судом апеляційною інстанцією. Отже мала об`єктивну можливість реалізувати своє процесуальне право, передбачене частиною восьмою статті 141 ЦПК України. У заяві про поновлення процесуального строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача не зазначила непереборних обставин, які б унеможливлювали надання доказів апеляційному суду в межах визначеного ЦПК України п`ятиденного строку. Тому вважає, що факт отримання інформації про винесене судове рішення не впливає на перебіг процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, що унеможливлює його поновлення.

Учасники процесу у судове засідання не з`явились.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою. Надала заяву про розгляд питання про стягнення витрат на правничу допомогу без участі відповідача.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Представник позивача зареєстрований у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.

Судову повістку-повідомлення представник позивача отримав в особистому кабінеті Електронного суду 12.06.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів, дослідивши подану ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2018 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, що виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому згідно з положеннями статті 124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які відповідач поніс у суді апеляційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень частини другої статті 124 ГПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду (пункт 5.5 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21червня 2022 року у справі № 908/574/20).

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі 910/16803/19).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач надавав відзив на позовну заяву, заперечення, звертався до суду із клопотаннями, проте ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України, як не зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, так остання і не зверталася до закінчення судових дебатів із заявою, як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 32395,12 грн, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь «Одесаобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, в розмірі 32395,12 грн.

В січні 2020 року не погодившись з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року.

В апеляційній скарзі скаржником не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.

01 грудня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , подано до суду пояснення, в яких остання просить поновити строк на приєднання доказів щодо понесених відповідачем судових витрат, стягнути з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» понесені судові витрати, додавши договір № 15 про надання правової допомоги від 13 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сабліною Ю.С., додаткову угоду до договору № 15 про надання правничої допомоги від 13 березня 2019 року, акт № 1 прийому-передачі наданих послуг від 13 вересня 2020 року до договору № 15, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 13.09.2020 року.

З акту № 1 прийому-передачі наданих послуг від 13 вересня 2020 року вбачається, що адвокатом надані, а клієнтом прийняті та оплачені послуги за участь адвоката під час розгляду справи в суді першої інстанції (участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, написання та подання відповіді на відзив, написання заяви про проведення судової-електротехнічної експертизи та витребування доказів, заперечення на відповідь на відзив) у сумі 11000 грн.

У заяві про винесення додаткового рішення ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , зазначається, що з поясненнями до апеляційної скарги надавалися докази понесення судових витрат у справі № 522/13940/18 у суді першої інстанції (від 30.11.2020 року).

Враховуючи, що судом першої інстанції позовна заява АТ «ДТЕК Одеські електромережі» задоволена, то відповідач не міг звертатися до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк. Тому відповідачем при поданні доказів до суду апеляційної інстанції, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, строк на подання доказів не пропущено.

Слід зазначити, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем також не зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, так і не звертався до закінчення судових дебатів із заявою, як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

До заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем додано договір № 15 про надання правової допомоги від 13 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сабліною Ю.С., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 13.09.2020 року, акт № 1 прийому-передачі наданих послуг від 13 вересня 2020 року до договору № 15, акт № 2 прийому-передачі наданих послуг від 08 травня 2023 року до договору № 15, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 121 від 08.05.2023 року.

З акту № 2 прийому-передачі наданих послуг від 08 травня 2023 року вбачається, що адвокатом надані, а клієнтом прийняті та оплачені послуги (подання апеляційної скарги, участь у судових засіданнях на стадії апеляційного перегляду рішення) у сумі 6000 грн.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, саме до суду, де такі витрати були понесені та до закінчення судових дебатів у справі не зробила заяви щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що узадоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції, слід відмовити.

Одеським апеляційним судом постанова у справі ухвалена 26.04.2023 року.

Із матеріалів справи вбачається, що Одеським апеляційним судом 08.05.2023 року зареєстровано заяву представника відповідача про розподіл судових витрат, в якій міститься клопотання про поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат у справі 522/13940/18.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на подання доказів, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що копія постанови Одеського апеляційного суду від 26.04.2023 року отримана 01.05.2023 року, після подана заява про ухвалення додаткового рішення, тому вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Відповідач та його представник ОСОБА_2 належним чином були повідомлені про призначення справи в суді апеляційної інстанції до розгляду на 26.04.2023 року, що підтверджується довідковим листом (а.с. 183 т.2) та мали об`єктивну можливість реалізувати своє процесуальне право, передбачене ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

24 квітня 2023 року представником відповідача на електронну пошту Одеського апеляційного суду подавалася заява про розгляд справи за наявними у справі матеріалами, без участі скаржника та його представника.

При цьому відповідач у заяві не зазначив як непереборних обставин, які б унеможливлювали надання доказів апеляційному суду в межах визначеного ЦПК України п`ятиденного строку, так і обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані із істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії (подання доказів в межах п`яти днів).

У постанові Верховного Суду від 18.01.2023 року у справі № 369/7551/21 зазначено, «апеляційний суд правильно виходив з того, що заявник пропустив строк подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, факт отримання заявником судового рішення 27 вересня 2022 року не впливає на перебіг процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, що унеможливлює його поновлення».

Враховуючи викладені обставини колегія судів вважає, що клопотання Кобальчинської про поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не підлягає задоволенню, тому заява ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись, ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції, відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.А. Коновалова

Cудді В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов