справа №176/1188/23
провадження №2/176/561/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Ханіної М.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до державного підприємства «Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, де просить стягнути з відповідача в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 245 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що має 15 років 04 місяці 06 днів стажу роботи в умовах впливу шкідливих факторів, а з них з 29.09.2003 року по 05.02.219 року з повним робочим днем у шахті «Інгульська» Виробничого Структурного Підрозділу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», на посаді підземного дорожньо-колійного робітника. 05.02.2019 року позивача було звільнено з роботи на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпПУ. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою.

Під час роботи на підприємстві відповідача, позивач отримав професійні захворювання, що підтверджується Актом форми П-4 з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 серпня 2019 року, затвердженим т.в.о начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області В.А.Заніздра встановлено наявність у нього професійних захворювань: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С5, С6, С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу ( ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових ( ПФ першого-другого ступеня) та колінних ( ПФ другого ступеня) суглобів, деформуючого артрозу дрібних суглобів кистей вазомоторно-трофічними порушеннями.

Відповідно до п. 13 зазначеного акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: підпадав під дію шкідливих факторів: фізичного навантаження що перевищували ГДР.

Згідно п. 17 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: робота в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість технологічного процессу. Незабезпечення з боку ДЗ «СМСЧ № 19 МОЗ України» своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП « Схід ГЗК».

Згідно п.18 вищевказаного акту причиною виникнення професійного захворювання є : запиленість повітря робочої зони ( концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній 2,2 мг/м3 , максимальний - 2,5 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3. Підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +10,0 0С при нормі +17 +26 0С. Рівень вологості та рухомості повітря: вологість 94% при нормі 60-95%, рухомість 0,27 м/с -0,43 м/с при нормі 0,3-2,0 м/с. Рівень фізичного перевантаження, а сааме: час перебування в незручній робочій позі складає 26,8% при нормі 25% часу зміни, кількість вимушених ( більше 300) нахилів корпусу за зміну становить 178-189 при нормі 51-100 відносяться до ІІІ классу 1 ступеню важкості трудового процессу. Величина динамічного навантаження при загальному навантаженні до 72 при нормі до 90 мг/м. Маса вантажу, що підіймається та переміщується до 24,2 при нормі до 30 кг.

Статичне навантаження за зміну при утриманні вантажу докладання зусиль за участю м`язів тулубу та ніг складає 00 при нормативі до 100000 кг/с.

Запоказниками напруженості трудового процессу та нерегулярна змінність роботи из роботою у нічну зміну ІІІ класс 2 ступінь напруженості трудового процесу ( копія додається).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 11 вересня 2019 року серії 12 ААА № 012241 позивачу вперше визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% ( копія додається).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 11 вересня 2019 року серія 12 ААБ № 565554 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання фізичного статико- динамічного навантаження, тривалої ходьби ( копія додається).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 16 вересня 2020 року серії 12 ААА № 085802 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% , при цьому зазначено про потребу позивача в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, санітарно-курортному лікуванні( копія додається).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 16 вересня 2020 року серії 12 ААБ № 568623 позивачу встановлено третю группу інвалідності та зазначено про протипоказання фізичного авантаження, тривалої ходьби ( копія додається).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14.09.2022 року серії 12 ААА № 105794 позивачу повторно та безтерміново визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено потребу позивача в забезпеченні лікарськими засобами, лікування в стаціонарі, санітарно-курортному лікуванні( копія додається).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14.09.2022 року серії 12 ААВ № 197510 позивачу встановлено третю группу інвалідності безтерміново та зазначено про протипоказання фізичних навантажень, тривалої ходьби ( копія додається).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжується втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотніми, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило винекнення у нього хронічного професійного захворювання.

Розмір моральної шкоди відповідач визначив у 245 000,00 грн.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 травня 2023 року по справі було відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін.

16 червня 2023 року судом отримано відзив на позов ДП «СхідГЗК», в якому відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що дійсно, позивач в період з 29.09.2003 року по 05.02.2019 року працював на ДП «Схід ГЗК», звідки його було звільнено на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. На підтвердження законності позовних вимог посилається на довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 11.09.2019, в якій визначено, що позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Разом з тим, позивач 11.07.2019 року звернувся до ДП «СхідГЗК» із заявою про виплату йому одноразової грошової виплати як відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, які він оцінив у 7000,00 грн., тобто погодив розмір відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання. У своїй заяві позивач також просить здійснити утримання визначених законодавством податків і зборів з сум моральної шкоди, що відшкодовується підприємством. 24.07.2019 року, враховуючи заяву ОСОБА_1 від 11.07.2019 року про виплату одноразової грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди у зв`язку із профзахворюванням, отриманим за час роботи на ДП «СхідГЗК», між позивачем та відповідачем укладено договір №18/341 про відшкодування моральної шкоди. Пунктом 2 зазначеного договору визначено, що ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання з ДП «СхідГЗК». Пунктом 7 договору визначено, що сторони стверджують, що угоду уклали при повному розумінні всіх її наслідків добровільно без будь-якого примусу. Позивач погодився на умови договору, підписав договір, зазначив, що у майбутньому претензій до ДП «СхідГЗК» щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням не матиме. Також, відповідач зазначає, що договір №18/341 від 16.07.2019 є чинним, позивачу відповідно до платіжного доручення № 1948 від 24.07.2019 року було сплачено 5635,00 грн. з урахуванням сплачених відповідачем податків у відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору. Таким чином, на переконання відповідача у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом). Така позиція відповідача, на його думку узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020р. у справі №641/8857/17.

Враховуючи всі вище викладені обставини ДП «СхідГЗК» просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

20.06.2023 року від представника позивача, адвоката Мотуз О.В. до суду надійшла відповідь на відзив, де окрім підстав, викладених у позовній заяві, представник позивача звертає увагу суду на те, що під час укладання договору про відшкодування моральної шкоди від 16 липня 2019 року, сторонам не було відомо, що внаслідок отриманих професійних захворювань позивач втрачає працездатність на 60 % та йому встановлюється третя група інвалідності.

Окрім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що Велика палата Верховного суду у п.36 своєї постанови №210/3177/17 від 20 листопада 2019 року зазначила, що право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. На момент укладання договору про відшкодування моральної шкоди позивачу втрати працездатності встановлено не було, а отже спірні правовідносини ще не виникли, оскільки основним аргументом позивача в цій справі є саме моральна шкода через втрату працездатності внаслідок професійних захворювань. За таких обставин сторони не могли визначати порядок відшкодування моральної шкоди, так як згідно вказаних висновків Верховного суду відповідне право у позивача на той момент ще не виникло. Крім того, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2023 року при розгляді подібної справи №176/1014/22 суд дійшов висновку про наявність права на відшкодування моральної шкоди не зважаючи на укладену угоду, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у цій справі було скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення моральної шкоди в сумі 200 000, 00 грн.

Суд, дослідивши подані сторонами докази, на підтвердження обставин, на які посилаються, матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має15 років 04 місяці 06 днів стажу роботи в умовах впливу шкідливих факторів, а з них з 29.09.2003 року по 05.02.219 року з повним робочим днем у шахті «Інгульська» Виробничого Структурного Підрозділу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», на посаді підземного дорожньо-колійного робітника. 05.02.2019 року позивача було звільнено з роботи на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпПУ. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою(а.с.10-13).

Актом форми П-4 з розслідуванняпричин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 серпня 2019 року, затвердженим начальником Управління Держпраці у Кіровоградській області встановлено наявність у нього професійних захворювань: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С5, С6, С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу ( ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових ( ПФ першого-другого ступеня) та колінних ( ПФ другого ступеня) суглобів, деформуючого артрозу дрібних суглобів кистей вазомоторно-трофічними порушеннями ( а.с.15).

Відповідно до п. 13 зазначеного акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: підпадав під дію шкідливих факторів: фізичного навантаження що перевищували ГДР (а.с.15).

Згідно п. 17 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: робота в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість технологічного процессу. Незабезпечення з боку ДЗ «СМСЧ № 19 МОЗ України» своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП « Схід ГЗК» ( а.с.16).

Згідно п.18 вищевказаного акту причиною виникнення професійного захворювання є : запиленість повітря робочої зони ( концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній 2,2 мг/м3 , максимальний - 2,5 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3. Підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +10,0 0С при нормі +17 +26 0С. Рівень вологості та рухомості повітря: вологість 94% при нормі 60-95%, рухомість 0,27 м/с -0,43 м/с при нормі 0,3-2,0 м/с. Рівень фізичного перевантаження, а сааме: час перебування в незручній робочій позі складає 26,8% при нормі 25% часу зміни, кількість вимушених ( більше 300) нахилів корпусу за зміну становить 178-189 при нормі 51-100 відносяться до ІІІ классу 1 ступеню важкості трудового процессу. Величина динамічного навантаження при загальному навантаженні до 72 при нормі до 90 мг/м. Маса вантажу, що підіймається та переміщується до 24,2 при нормі до 30 кг.

Статичне навантаження за зміну при утриманні вантажу докладання зусиль за участю м`язів тулубу та ніг складає 00 при нормативі до 100000 кг/с.

Запоказниками напруженості трудового процессу та нерегулярна змінність роботи из роботою у нічну зміну ІІІ класс 2 ступінь напруженості трудового процесу ( а.с.17).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 11 вересня 2019 року серії 12 ААА № 012241 позивачу вперше визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% ( а.с.19).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 11 вересня 2019 року серія 12 ААБ № 565554 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання фізичного статико- динамічного навантаження, тривалої ходьби ( а.с. 20).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 16 вересня 2020 року серії 12 ААА № 085802 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% , при цьому зазначено про потребу позивача в амбулаторному лікуванні, лікуванні в стаціонарі, санітарно-курортному лікуванні( а.с.21).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 16 вересня 2020 року серії 12 ААБ № 568623 позивачу встановлено третю группу інвалідності та зазначено про протипоказання фізичного авантаження, тривалої ходьби ( а.с.22).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14.09.2022 року серії 12 ААА № 105794 позивачу повторно та безтерміново визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено потребу позивача в забезпеченні лікарськими засобами, лікування в стаціонарі, санітарно-курортному лікуванні ( а.с.23).

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14.09.2022 року серії 12 ААВ № 197510 позивачу встановлено третю группу інвалідності безтерміново та зазначено про протипоказання фізичних навантажень, тривалої ходьби ( а.с.24).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача (а.с.25-26).

Стан позивача, його діагнози та лікування підтверджується також доданими до матеріалів справи виписками з медичної картки ОСОБА_1 які досліджені судом. (а.с. 27-30).

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.

Разом з тим, із доданих представником позивача до відзиву на позов доказів, судом встановлено, що 16.07.2019 року між сторонами укладено договір №18/341 про відшкодування моральної шкоди, згідно з яким останні домовились, що ДП «СхідГЗК» сплачує одноразову грошову виплату ОСОБА_1 у розмірі 7000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманого ним професійного захворювання. ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання з ДП «СхідГЗК». Даний договір укладено на підставі заяви ОСОБА_1 ( а.с.42-43).

Відповідно до платіжного доручення від 24.07.2019 року №1948 ОСОБА_1 перераховано 5635,00 грн., з урахуванням сплачених ДП «СхідГЗК» податків у відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору ( а.с. 44).

Висновки суду.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Судом встановлено, що професійне захворювання ОСОБА_1 , яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат, що підтверджено висновками МСЕК щодо втрати позивачем працездатності. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц).

В своєму Рішенні від 27.01.2004 №2 Конституційний Суд України визначив, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд не бере до уваги посилання відповідача на укладений між сторонами договір про відшкодування моральної шкоди, оскільки його було укладено до встановлення у позивача стійкої втрати працездатності вперше на рівні 60%.

Так, медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпаталогічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 09.07.2019 року № 1118 про який мова йде у договорі про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 було встановлено професійний характер захворювання, втрати працездатності даним висновком встановлено не було. Ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 встановлено Обласним МСЕК лише 11.09.2019 року, тобто вже після укладення договору.

Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, оскільки внаслідок професійних захворювань позивач первинно втратив 60% професійної працездатності, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, постійний характер страждань, який виявляється в хронічних захворюваннях, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 120 000,00 грн., що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Таким чином, моральна шкода, завдана внаслідок ушкодження здоров`я, підлягає оподаткуванню, оскільки перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати.

З урахуванням викладеного, суд вбачає наявність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоду внаслідок професійного захворювання у розмірі 120 000 грн. з урахуванням утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову до суду та у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1200 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст. ст. 23, 1167-1168 ЦК України, ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 4, 6, 13 ЗУ «Про охорону праці», ст.ст. 1, 38 Гірничого Закону України, ст.ст. 1, ст.ст. 6, 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 4, 10, 12, 13,19, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович до Державного підприємства «Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір в розмірі 1200 (одна тисяча двісті ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА