ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5726/23 Справа № 214/9128/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/9128/14

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СЕВЕКО»,

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СЕВЕКО»,

відповідачка - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СЕВЕКО» на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року, яка постановлена суддею Ковтун Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 травня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року у цивільній справі №214/9128/14 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ СЕВЕКО" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ СЕВЕКО" грошові кошти в загальній сумі 2 379 000,00 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3654,00 грн.

06 березня 2023 року ТОВ «Компанія Севеко» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» у виконавчому провадженні на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко», у зв`язку з укладанням Договору відступлення права вимоги від 02.03.2023 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року зупинено провадження по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СЕВЕКО» про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СЕВЕКО» за рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 року до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі за позовом №333/1157/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Торговий дім Севеко» про визнання зобов`язань припиненими, яка перебуває у провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя.

В апеляційній скарзі заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СЕВЕКО» просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та постановлення необґрунтованої ухвали щодо зупинення провадження у справі. При цьому, зауважує на тому, що суд може самостійно, на підставі наявних доказів, встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими заявник обґрунтовував свої вимоги, адже Договір відступлення прав вимоги від 02 березня 2023 року не є предметом спору по справі, яка перебуває у провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Уланівський С.Є., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

При цьому, 21 червня 2023 року від відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Уланівський С.Є., надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи, згідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України, яке задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 5, 6 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Отже, враховуючи вищевикладене, розгляд цієї справи з повідомленням учасників справи можливий лише з урахуванням конкретних обставин, які перешкоджають суду апеляційної інстанції вирішити спір по суті без особистої явки сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення обставин справи та перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, та відповідачкою не наведено обставин справи, які перешкоджають суду апеляційної інстанції вирішити спір по суті без особистої явки сторін, у зв`язку з чим клопотання про розгляд справи з повідомленням учасників справи задоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та виходив з того, що вирішення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко» про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» у виконавчому провадженні на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко», у зв`язку з укладанням Договору відступлення права вимоги від 02.03.2023 року, залежить від результатів розгляду цивільної справи №333/1157/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Торговий дім Севеко» про визнання зобов`язань припиненими, яка перебуває у провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, враховуючи наступне.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

При цьому, визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року у цивільній справі №214/9128/14 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ СЕВЕКО" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ СЕВЕКО" грошові кошти в загальній сумі 2 379 000,00 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3654,00 грн.

06 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» у виконавчому провадженні на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко», у зв`язку з укладанням Договору відступлення права вимоги від 02.03.2023 року.

Тобто, предметом спору у даній цивільній справі є наявність або ж відсутність правових підстав для заміни стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко», у зв`язку з укладанням між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко» Договору відступлення права вимоги від 02.03.2023 року.

На розгляді у Комунарськму районному суду міста Запоріжжя перебуває цивільна справа №333/1157/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» про визнання зобов`язань припиненими.

При цьому, Договір відступлення права вимоги від 02.03.2023 року не є предметом цього спору та під час вирішення даного спору по суті не буде встановлено преюдиційних фактів, які є обов`язковими для суду при вирішенні питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд не врахував, що зупинення провадження у справі не повинне призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Отже, суд першої інстанції, у порушення частини першої статті 210, пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, формально розглянув заяву про зупинення провадження у справі та дійшов неправильного висновку про її задоволення, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню за ч. 1 п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України із направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СЕВЕКО» - задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року скасувати.

Направити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія СЕВЕКО» про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СЕВЕКО» за рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 року до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: