МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Повадження 2/521/2344/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : Обслуговуючий кооператив «Хвойний»

відповідач : ОСОБА_1

предмет позову : стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

ОК «Хвойний» звернувся із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між позивачем та ТОВ «Теплодім-3» укладений договір відступлення права вимоги, за яким позивач отримав право вимоги по оплаті комунальних послуг з теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім того, позивач стверджував, що є виконавцем комунальної послуги теплопостачання відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», має відповідні ліцензії, здійснює централізоване постачання теплової енергії в багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Власником квартири номер АДРЕСА_2 спірного будинку є відповідач.

Станом на 31.10.2021 року заборгованість відповідача за послуг з теплопостачання

за опалювальний періоди з 01.12.2019 року по 12 .02.2020 року, з 01.10.2020 року - по 01.10.2021 року складає 30 055, 81 грн.

В добровільному досудовому порядку спірні кошти відповідачем не сплачені.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач скористався процесуальним правом на відзив, позов не визнав.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач послався на те, що:

- між сторонами відсутні договірні відносини зі спірного питання

- з 2019 року постачання тепла за спірною адресою відбувається модульною котельною ОСББ «Хвойний», тобто позивачем фактично не надається

- ліцензія на спірний вид діяльності отримана позивачем лише 17.03.2020 року на прикінці опалюваного сезона

- в договорі про відступлення прав вимоги відсутній розмір заборгованості, яка перейшла до позивача за період грудня 2019 року в розмірі 2936,74 грн.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказаною нормою закону встановлена презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.

30.10.2015 року між відповідачем та ТОВ «Теплодім-3» укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води.

За договором ТОВ «Теплодім-3» зобов`язалось надавати послуги централізованого опалення квартири за адресою АДРЕСА_1 .

28.12.2019 року між ТОВ «Теплодім-3» та позивачем ОК «Хвойний» укладений договір доручення.

За договором позивач зобов`язався, діючи від імені ТОВ «Теплодім-3» у зв`язку із припиненням діяльності ТОВ «Теплодім-3» організувати проведення вже розпочатого опалювального сезону, збирати на власний рахунок кошти за опалення зі споживачів, використовуючи їх виключено на виконання даного договору, погашення боргів за використаний газ та його транспортування, оплату електроенергії, водопостачання та інші витрати, пов`язані із даним договором (договір відступлення права вимоги від 28.12.2019 року).

29.10.2020 року між ТОВ «Теплодім-3» та ОК «Хвойний» укладений договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Теплодім-3» відступає на користь ОК «Хвойний» права вимоги до фізичних осіб щодо оплати за комунальні послуги теплопостачання за спірною адресою.

Відповідно до п. 4 вказаного договору ТОВ «Теплодім-3» зобов`язався протягом 10 днів з дати підписання договору передати ОК «Хвойний» наявні документи, що підтверджують права вимоги, а також реєстр прав вимог в електронному вигляді.

Згідно із договором оренди обладнання № 1 від 25.01.2020 року між позивачем та ТОВ «Комунальне експлуатаційне управління» позивач отримав у строкове платне користування обладнання котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

17.03.2020 року позивач отримав ліцензію на виробництво теплової енергії № 183/од-2020, на постачання теплової енергії № 184/од-2020.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 369 від 22.10.2020 року встановлені тарифи на послуги постачання теплової енергії для населення, які надаються ОК «Хвойний».

3а Законом України «Про житлово-комунальні послуги» позивач має забезпечувати постачання комунальних послуг від межі централізованих інженерно-технічних систем до окремого приміщення з використанням спільного майна співвласників багатоквартирного будинку - внутрішньобудинкових мереж.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення прав вимоги.

Відповідно до статей 514, 517 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Із системного аналізу положень Цивільного кодексу України вбачається, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений за правочином, при тому первісний кредитор може передати новому кредитору лише той обсяг прав, який має на момент укладення відповідного договору.

Так, окрім правочину щодо заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор має передати документи, що засвідчують виникнення прав й іншу інформацію, яка є важливою.

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-459цс17 зроблено правовий висновок про те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Зазначена правова позиція підтверджена ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/33403/17 від 22.04.2021 року.

Так, договором доручення від 28.12.2019 року, укладеним між ТОВ «ТЕПЛОДОМ 3» та ОК «ХВОЙНИЙ» не передбачено право позивача на стягнення у примусовому порядку грошових коштів за спожиті послуги з теплопостачання та не передбачено право позивача на звернення до суду для стягнення оплати на власний рахунок за надані ТОВ «Теплодім-3» споживачам послуги з теплопостачання.

Зі змісту договору про відступлення права вимоги від 29.10.2020 року між ТОВ «Теплодім-3» та ОК «Хвойний» вбачається, що розмір вимог до відповідача, що був відступлений на користь позивача не обумовлений.

Належні, допустимі докази на підтвердження розміру заборгованості відповідача за надані послуги з теплопостачання перед ТОВ «Теплодім-3» - відсутні.

Акт приймання-передачі заборгованості до договору про відступлення права вимоги від 29.10.2020 року суперечить п. 4 договору про відступлення права вимоги від 29.10.2020 року, за яким ТОВ «Телопдім-3» мав передати всі наявні в нього документи, що підтверджують право вимоги до боржника.

Акт сум заборгованості за теплопостачання перед ТОВ «Телопдім-3» не містить та не може розглядатись судом як документ, який засвідчує наявність права вимоги.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед ТОВ «Телопдім-3» за період грудня 2019 року у розмірі 2 936,74 грн. стяненню на користь правонаступника ОК «Хвойний» не підлягає .

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість відповідача за теплопостачання становить 30 055 грн. 81 коп. та охоплює періоди :

-01.12.2019 - 01.02.2020

-01.10.2020 - 01.10.2021

Разом із тим, позивачем в процесі розгляду справи не заперечувалось, що ОК «Хвойний» фактично не забезпеч будинок номер 8 за спірною адресою послугами теплопостачання в спірний опалюваний період.

Окрім визнання цих обставин позивачем, останні підтверджуються:

- договором №1 оренди обладнання від 25.01.2020 року

- ліцензією на виробництво та постачання теплової енергії, отриманою позивачем за розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №183/од-2020 та №184/од-2020 тільки 17.03.2020 року

- рішенням господарського суду Одеської області від 8.09.2021 року у справі № 916/1096/21

- включений позивачем в опалювальний період з травня 2021 по вересень 2021 року не охоплюється опалювальним періодом за 2021 рік, визначеним КМУ.

При вирішенні спору суд враховує, що в порядку статті 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Відсутність такого договору сама по собі не може бути підставою для звільнення від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно із ст. 11 ч.1, ч. 2 п.1 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Так, для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а й відмовитись від отримання послуг в установленому порядку (документальне підтвердження).

Як вбачається з матеріалів справи договір між сторонами по справі на надання спірних послуг відсутній.

Окрім того, 01.12.2019 року ТОВ «Теплодім-3» фактично припинило здійснювати теплопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Вказане позивачем не оспорювались.

Про зазначені обставини голова ОСББ «Хвойний», утвореного за спірною адресою, повідомив голову Одеської міської ради (лист ОСББ «Хвойний» від 01.07.2019 року адресу голови).

Надання послуг мешканцям спірного будинку фактично не відновлено.

Встановлене позивачем не спростовано.

Так, на час вирішення спору ОСББ побудувало власна модульну котельню та надає послуги теплопостачання мешканцям спірного будинку в опалюваний період.

Про вказані обставини ОСББ «Хвойний» повідомив органи місцевої влади.

Вказане підтверджується :

-листом ОСББ «Хвойний» від 29.10.2020 року вх.2297/01-12 на адресу Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради

-листом Головного управління від держпродспоживслужби в Одеській області від 13.09.2019 року вих.6997/01/18-19

-актом опломбуванням прибору обліку теплової енергії №08766 за адресо м. Одеса, пров. Хвойний, 8, від 27.11.2019 року

-актом від 22.12.2020 року про закінчено проведення комплексного випробовування газового обладнання котельні та прийняття вказаного об`єкту до експлуатації, здійснення відключення від існуючої мережі теплопостачання та перехід на систему автономного опалення будинку

- актом приймання -передачі від 01.01.2021 року про прийняття на баланс ОСББ «Хвойний» модульної котельні для самозабезпечення послугами з теплопостачання багатоквартирного житлового будинку

- квитанціями відповідача про сплати внесків ОСББ «Хвойний» за період з 02.2021 року по 02.2023 року

Так, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання.

Суд погоджується з доводами відповідача, що з урахуванням вищевказаних доказів всі можливі заходи для дотримання Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року N 169, яким затверджений Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води ОСББ «Хвойний» вжиті.

Відсутність відповідного рішення органів місцевої влади за наслідками звернень ОСББ само по собі не може бути підставою для стягнення на користь позивача заборгованості за послуги, які фактично не надаються.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є безпідставними, спростовуються наданими відповідачем доказами.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові - відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в порядку та строки передбачені ст.ст. 352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 20.06.2023 року.

06.06.23