Справа № 314/2438/22
Провадження № 2/314/137/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючий суддя Кононенко І.О., секретар судового засідання Билименко Т.В. , розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/2438/22 за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ,) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , , фактично мешкає АДРЕСА_3 , ) третя особа: орган опіки та піклування Петро Михайлівської сільської ради ( вул. Миру 70, с. Петро-Михайлівка Запорізького району Запорізької області , ) про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна ,за участю:позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_4 )

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2022 року, звернулася до суду із цим позовом в якому просить позбавити батьківських прав відносно дітей та призначити її опікуном. В обґрунтування позову посилається на те, що 02.08.2014 р. ОСОБА_5 , син Позивачки, уклав шлюб із ОСОБА_6 . Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_7 було змінено на ОСОБА_8 . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Фактично шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 припинився у 2018 р. Діти залишилися проживати разом із матір`ю але, у 2019 р. стався прикрий інцидент, відповідачка будучи п`яною, вигнала дітей з будинку.Отже, з 2019 р. по 2022 р. діти стали проживати разом із батьком, ОСОБА_5 спочатку за його місцем реєстрації, пізніше в будинку Позивачки.Опісля чого ОСОБА_5 вчиняв дії щодо збору документів для позбавлення батьківських прав Відповідачки. Однак, в дану ситуація втрутилася тітка Відповідачки. Під її впливом ОСОБА_2 деякий час (близько чотирьох місяців) перестала зловживати спиртними напоями. Тому ОСОБА_5 не став звертатися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Проте, через декілька місяців ОСОБА_2 знову стала заглядати в чарку. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер. Діти залишилися проживатися за адресою своєї бабусі, ОСОБА_1 . За цей час, відповідачка не виявила жодного бажання взяти участь у вихованні своїх дітей. Жодної матеріальної допомоги вона не надала, не проявила жодного інтересу щодо навчання дітей та їхнього здоров`я. На сьогоднішній день діти ходять до школи, мають позитивну характеристику. Вони повністю забезпечені продуктами харчування, одягом, а також технічними засобами, що призначені для онлайн-навчання. ОСОБА_1 , також характеризується позитивно, має постійні доходи та житловий будинок. Отже, Позивачка має всі умови аби забезпечити дітей всім необхідним: належним вихованням та навчанням, доглядом за станом здоров`я, дати інший приклад сім`ї, в якій один одного поважають та підтримують.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 на її думку, змушена звернутися за захистом прав дітей до суду аби мати більше повноважень вчиняти дії в інтересах дітей, зокрема надання вчасного та належного медичного обслуговування, вчасного вакцинування, яке можливе лише з дозволу батьків, а також у інших непередбачуваних випадках, які можуть виникнути у теперішній воєнний час, зокрема виїзду на інше місце проживання. Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами , внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виконання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини 1статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються

про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

ОСОБА_2 досить часто зловживає спиртними напоями. В цей період вона забуває про своїх дітей, й вони вимушені належати самі собі. Тобто, Відповідачка на думку позивача ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Натомість, нормальне виховання дітей цілком може здійснити Позивачка.

Позивач у судовому засіданні підтримала вищезазначені вимоги, доповнила що графік роботи не надано, не доказано, що відповідачка не мала можливості належним чином виховувати та забезпечувати дітей , не доказала того що має вихідні, зазначила що відповідачка дітей не забезпечує, мало бере участі у вихованні тільки декілька разів на свята, не створює умов для навчання, не знає прізвищ вчителів, з червня 2021 року згідно даних навчальних закладів діти проживають з бабусею, коли надавали подарунки, то це аліменти від батька , відповідачка не турбується про дітей , не знає чи здорові вони , навіть під час воєнної тривоги, відповідач з позовними вимогами не погодився, надав відзив, бажає спілкуватися з дитиною, але складні стосунки з позивачем цьому не сприяють, сама не зловживає спиртним , працює на заводі де є контроль за цим, вважає що родичі не правильно розуміли її стан , із-за її усталості на роботі , зазначила, що сторона позивача не довела ті обставини на які вони посилалися, відповідач цікавиться дітьми в міру можливості , з батьком була узгодженість питання щодо місця проживання дітей з метою їх безпеки із-за воєнних дій , зараз після його смерті хоче забрати дітей, вона має місце проживання, місце роботи , входить до групи інтернет Вайбер де вона дізнається про навчання дітей , також спілкується з дітьми через телефон та інтернет, але не завжди є зв`язок, служба у справах дітей надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Свідок ОСОБА_11 показала що є тіткою до відповідачки, півтора роки тому відповідачка проживала з нею з дітьми приблизно півтора року, відповідачка періодично зловживала спиртним , батьківські обов`язки по вихованню не виконувала, з вчителями на зв`язку була саме тітка , діти голодні, набрасувалися на їжу, ніякої благодарності від відповідача за турботу тітки не отримала, померлий батько дітей планував подати позов про позбавлення батьківських прав, до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків не притягалася відповідачка оскільки хотіли все вирішити мирно.

Свідок ОСОБА_12 показав суду що є невісткою до відповідачки та донькою до позивачки , батько ж дітей є її братом , бачила у період 2017-2019 коли два, три рази на неділю іноді вночі іноді з ранку відповідачку в стані сп`яніння , визначила як третій ступінь сп`яніння за ознаками запаху, поведінки та рухів, літом на канікулах діти були зі свідком, одного разу коли необхідно було лягати до больниці з дитиною , вона це зробила, оскільки матір вигнав лікар, оскільки та була у стані сп`яніння , також матір дитини була на день народження дітей надавала подарунки, зі відповідачкою не спілкується , вважає, що таке спілкування повинно виходити з ініціативи останньої, відносини між матірю та померлим батьком дітей стосовно яких вирішується питання були нехороші останнім часом, знає що батько за судовим рішенням повинен сплачувати аліменти, не має відомостей про те чи звертався останній за життя про зміну чи їх припинення.

Свідок ОСОБА_13 показав що десь 3 роки працює з відповідачкою, дружні відносини, бачила декілька разів дітей з матірю у неї в дома в м. Запоріжжя , діти були нормальні , матір не зловживає спиртним, випиває на свята, зі слів відповідачки чула що бабуся не хотіла бачити співмешканця відповідачки, також на свята у 2021 відповідачка дарувала подарунки дітям, шоколад цукерки .

Свідок ОСОБА_14 показав що десь 2 роки працює з відповідачкою, дружні відносини, бабусю дітей особисто не знає, зі слів матері характеризує їх відносини як погані , разом з відповідачкою шукав школу для дітей , одного разу бачив дітей коли вирішували питання де можна гуляти по місту Запоріжжя, діти відповідачки дівчинка приблизно 14 та хлопчик приблизно 8 років були веселі, нормальні , матір не зловживає спиртним, випиває на свята, на роботі в сп`янінні її не бачив .

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, послухавши свідків та пояснення учасників справи встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_3 є рідною бабусею ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 , матірю останньої в свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 виданого повторно 18.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, батьком зазначено ОСОБА_5 , матір`ю відповідача по справі ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_15 ). Також позивач є рідною бабусею малолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 в свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 виданого 23.03.2012 року виконком Петро-Михайлівської сільської ради Запорізькій області, батьком останнього зазначено ОСОБА_5 , матір`ю відповідача по справі ОСОБА_6 (після шлюбу прізвище якої ОСОБА_8 ).

За змістом рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.05.2021 року у справі 314/1396/21 про розірвання шлюбу , позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02серпня 2014 року виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізькій області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивачка вважала неможливим, Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 серпня 2014 року виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізькій області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбсерії НОМЕР_6 . Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки шлюбні відносини припинилися,спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє, цим рішенням Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу задоволено ,розірвано шлюб, зареєстрований 02 серпня 2014 року виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізькій області, актовий запис № 01, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно інформації ОКЗ «Орієнтир» Петромихайлвської сільської ради від 19.12.2022 №01.1-02/133 діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 навчалися в цьому закладі по 26.06.2021 року, мати ОСОБА_2 не завжди відвідувала батьківські збори, не цікавилася успіхами дітей, слабо реагувала на зауваження класних керівників, під час проживання з матірю ОСОБА_16 скаржилася що мати п`є не готує їжі примушує топити плиту прибирати в кімнатах готувати уроки з молодшим братом, навчанням час від часу займалися батько та бабуся на канікули батько забирав дітей до м. Запоріжжя або залишав у бабусі в селі Петро-Свистуново звідки з 01.03 по 09.04.2021 року дати добиралися до школи автобусом , через епідемію навчалися дистанційно, у кінці квітня місяця 2021 року ОСОБА_2 разом з дітьми переїхала до тітки ОСОБА_11 у село Дніпровка де проживали до закінчення навчального року , 25.06.2021 року вибули до школи КЗ Дніпровська ЗОШ у зв`язку з переїздом .

Згідно характеристик від 23.12.2022 року Дніпровського ліцею Петро-Михайлівської сільської ради дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_9 їх мати ОСОБА_2 не проявляє інтерес до навчання , вчителя звертаються до бабусі , яка займається їх навчанням, ОСОБА_2 була додана до групи в Вайбер , до школи вона не приходила, крім неї було до групи додана тітка ОСОБА_17 , відвідуючи тітку остання з її чоловіком займалися підготовкою до уроків, з приводу навчання наразі спілкуються з бабусею.

Згідно інформації від 16.01.2023 року № 01.1.-11/19 та № 01.1.-11/20 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 навчаються в школі з відповідно четвертого та сьомого класів надані аналогічні вищезазначені відомості.

Крім того згідно інформації Опорного комунального закладу загальної середньої освіти ОРІЄНТИР Петро-Михайлівської сільської ради від 10.02.2023 року № 01.1-02/27 мати ОСОБА_2 приходила до школи тільки на великі родинні свята по запрошенню класних керівників , кожного року на вимогу школи вчасно проходила з дітьми медичний огляд , у разі захворювання дітей зверталася до лікарні та надавала класному керівнику підтверджуючу довідку, постійного контролю за навчанням успішністю та виконанням домашніх завдань не було, мати не проявляла інтересу до успіхів та невдач дітей.

Згідно договору оренди житлового приміщення ОСОБА_2 від 12.01.2022 наймає житло , згідно довідки АТ МОТОРСІЧ працює на цьому заводі 11.08.2021, згідно довідки амбулаторії загальної практики с. Петро-Михайлівка з 31.05.2021 по 31.01.2022 з`являлася зі своїми дітьми на прийом.

За висновком органу опіки та піклування Петро-Михайлівської сільської ради від 03.10.2022 року №01-23/116, вважали доцільним позбавлення відповідача батьківських прав стосовно вищезазначених дітей , оскільки матір зовсім не бажає піклуватися та займатися розвитком та навчанням дітей проживає в м. Запоріжжя , а батько дитини забезпечував дітей навідував , але помер ІНФОРМАЦІЯ_8 а також вирішено доцільним призначення опікуном над дітьми бабусю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки діти виявляють бажання бути з бабусею, де вони забезпечені одягом доглядом , та піклуванням, чого будуть позбавлені у разі проживання з матір`ю .

В Постанові від 6 травня 2020 року Верховний Суд у справі № 753/2025/19 зазначив, що підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише у разі наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 р. у справі № 641/2867/17-ц.,у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/9433/17. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки.

Саме по собі епізоди вживання алкоголю не свідчить про систематичність такого вживання, чи небезпеку для дітей, враховуючи що винну поведінку в цьому у встановленому законом порядку встановлено не було, свідки зазначеного не спростовують та не може свідчити про умисне нехтування батьківськими обов`язками, враховуючі неприязнені стосунки з родичами , іншим місцем проживання, яке визначалося за згодою батьків, пандемічними та воєнними обставинами, тобто об`єктивних причин, само по собі те, що позивач має змогу краще забезпечувати інтереси дитини з урахуванням складних стосунків між родичами не свідчить про умисність поведінки матері з урахуванням вищезазначених обставин, яка на думку суду проявляє розумний інтерес щодо збереження відповідного зв`язку. Інші докази зазначених висновків суду не спростовують.

Обставини ж, на які посилається позивач у своєму позові, наразі не можуть бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, так обставини дійсної справи свідчать про відсутність належного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності належного спілкування, різних світоглядів, перешкод у зв`язку. Таким чином суд вважає в даному випадку неправильним розривати зв`язок з матір`ю на цей час, тому у позові про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись , ст.ст. ст. 76-80, 259, 263-265 , 354 ЦПК України, суд,суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ,) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , , фактично мешкає АДРЕСА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Петро Михайлівської сільської ради ( вул. Миру 70, с. Петро-Михайлівка Запорізького району Запорізької області , ) про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

06.07.2023