Житомирський апеляційний суд
Справа №277/391/23 Головуючий у 1-й інст. Гресько В. А.
Категорія 32 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді Трояновської Г.С .

суддів: Борисюка Р.М., Радченка С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 277/391/23 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Автомагістраль» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, відшкодування збитків завданих орендарем

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Греська В.А. у смт. Ємільчине,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, у якому просила стягнути з ПП «Автомагістраль» на свою користь 97 446, 20 грн., з яких: заборгованість по сплаті орендної плати - 60 200 грн, збитки, завдані при використанні орендованого приміщення 35 283,69 грн, інфляційні втрати - 1 334,12 грн, три відсотки річних - 628,39 грн.

Позов мотивовано тим, що 15.11.2021 між ОСОБА_1 та ПП «Автомагістраль» було укладено договір оренди нежитлового приміщення, за яким орендар (ПП «Автомагістраль») отримав у користування нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 та зобов`язався сплачувати орендну плату.

Посилаючись на те, що відповідачем пошкоджено орендоване майно та допущено заборгованість з оплати орендної плати, позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2023 року цивільну справу №277/391/23 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Автомагістраль» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, відшкодування збитків завданих орендарем надіслано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до Ємільчинського районного суду Житомирської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно визначено суть спірних правовідносин та зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи. Позивач вказує, що згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Зазначає, що позови про стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна мають виключну підсудність. Подібні висновки суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18. Оскільки позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості по орендній платі згідно договору оренди нерухомого майна та відшкодування шкоди, то територіальна підсудність справи має визначатись за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК, тобто за місцезнаходженням майна, а не за місцем реєстрації відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Автомагістраль» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2023 року без змін.

Зазначає, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості та збитків, а не спір щодо нерухомого майна. Позивач невірно тлумачить поняття «із приводу нерухомого майна». ОСОБА_1 намагається визнати спір про стягнення орендної плати та збитків до категорії «нерухомого майна» та в такий спосіб змінити підсудність справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до матеріалів справи, 07.04.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Ємільчинського районного суду Житомирської області з позовом до ПП «Автомагістраль» про стягнення заборгованості по орендній платі та відшкодування збитків завданих орендарем.

В позовній заяві місцем реєстрації відповідача зазначено: АДРЕСА_2 (а.с.4).

За загальним правилом, згідно ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Предметом спірних правовідносин є стягнення заборгованості орендної плати у зв`язку із невиконанням умов договору про оренду нежитлового приміщення та відшкодування збитків, завданих орендарем. Тобто спір виник з приводу користування нерухомим майном.

Як вбачається з договору оренди нежитлового приміщення від 15.11.2021 року предметом договору є нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

У п.п.41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. За положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. До виключної підсудності належать зокрема позови про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна тощо.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку діють правила виключної підсудності, що регулюються статтею 30 ЦПК України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, не відповідає вимогам процесуального закону та фактичному спору у справі.

Таким чином, суд першої інстанції не правильно визначився із підсудністю, і неправомірно передав матеріали справи за місцезнаходженням відповідача, не дотримуючись правил виключної підсудності, яка поширюється на зазначену категорію спору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2023 року скасувати.

Цивільну справу №277/391/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного Підприємства «Автомагістраль» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, відшкодування збитків завданих орендарем направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: