КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/3212/23

провадження № 22-ц/824/8721/2023

22 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Борисової О. В., Рейнарт І. М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року в складі судді Коваленко І. В .,

встановив:

13.03.2023 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АТ «Київводоканал») про захист прав споживачів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на ті підстави, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач оскаржує типовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р.№85).

Предметом позову є дії, бездіяльність ПрАТ "АТ "Київводоканал", яке не заповнило бланк публічного договору, тому на думку позивача він не має юридичної сили та не несе ніяких правових наслідків. У зв`язку з чим просив: визнати непідписаний, без реквізитів виконавця послуг та без розрахункового рахунку, на який потрібно сплачувати кошти споживачам, форма якого затверджена вищевказаною постановою, виставлений на сайті ПрАТ "АК "Київводоканал", як публічний індивідуальний договір приєднання; зобов`язати відповідача внести на сайт відповідача в публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення реквізити надавача послуг та розрахункові рахунки для можливості перерахування коштів за надання послуги; зобов`язати відповідача внести в рахунок на сплату послуг назву виконавця отримувача коштів, реквізити та розрахунковий рахунок для можливості перерахування коштів за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ "АК "Київводоканал" просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважаючи її доводи безпідставними та необґрунтованими.

Зазначив, що в апеляційній скарзі позивач просить "визнати недійсним договір", що свідчить про те, що він оспорює публічний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р.№85). Звертаючись до суду з такими позовними вимогами позивач порушив правила предметної підсудності.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «АК «Київводоканал» про захист прав споживачів, суд першої інстанції виходив з того, що в позовній заяві, поданій в порядку цивільного судочинства, об`єднано кілька позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства (адміністративного та цивільного).

Суд зазначив, що позовні вимоги про визнання протиправним публічний індивідуальний договір приєднання на сайті ПрАТ "АК "Київводоканал", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р.№85), у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України відноситься до предметної юрисдикції адміністративного судочинства, що свідчить про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та є підставою для повернення позовної заяви відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень п.2 ч. 4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у позовній заяві серед інших заявляв вимоги про визнання недійсним договору непідписного, без реквізитів виконавця послуг та без розрахункового рахунку, на який потрібно сплачувати кошти споживачам за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року №85), виставлений на сайті ПрАТ "АК "Київводоканал" як публічний індивідуальний договір приєднання.

Вказані позовні вимоги не є оскарженням рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) суб`єкта владних повноважень.

В позовній заяві позивач зазначив, що не оспорює саму форму типового договору, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року №85). Позовні вимоги обґрунтовував неправомірністю дій та бездіяльністю ПрАТ «АТ «Київводоканал» щодо заповнення типової форми договору, зокрема, реквізитів виконавця послуг та розрахункового рахунку, на який потрібно сплачувати кошти споживачам за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. На думку позивача така форма договору не може нести обов`язкової дії для споживача послуг.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України.

У порушення норм процесуального права суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення правил об`єднання позовних вимог.

Оскільки оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, така підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, 379, 382 -384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: О. В. Борисова

І. М. Рейнарт