________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2089/23
УХВАЛА

про визнання мирової угоди

закриття провадження по справі

та скасування заходів забезпечення позову

31.05.2023 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про визнання мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким: визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 . Судові витрати у повному обсязі покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 06.04.2023 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з відсутністю підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вимог даної ухвали, 17 квітня 2023 року представником позивача надано на адресу суду лист від Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про підтвердження зарахування коштів.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позовної заяви, позивач надала заяву, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти будь які дії щодо вказаної квартири.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року заяву позивача було задоволено частково. Накладено арешт на частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

22 травня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просив надати можливість участі у судовому засіданні по справі № 947/10750/23, яке відбудеться 31.05.2023 року о 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового, яке відбудеться 31.05.2023 року о 11 год. 00 хв., та усіх подальших судових засідань в режимі відеоконференції було відмовлено.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України

В дане судове засідання сторони по справі не з`явились, надали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди від 04.05.2023 року, судове засідання просили провести без їх участі.

Так, відповідно до ст. 207 ЦПК України сторони досягли на уклали наступну мирову угоду:

«1. Сторони, керуючись статтями 207 та 208 Цивільного процесуального кодексу України, розуміючи наслідки своїх процесуальних дій, домовились врегулювати спір по справі № 947/10750/23 шляхом підписання та виконання Мирової угоди щодо предмету спору по справі № 947/10750/23.

2. Сторони у справі визнають, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , що належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 06.08.2001 року, посвідченого Управлінням з питань розподілу та реалізації житла виконавчого комітету міської ради - є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

3. Сторони у справі визнають за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 та визнають за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

4. Відповідач у строк до 30.06.2023 року зобов`язується відшкодувати Позивачу понесені ним судові витрати у сумі 10 978,40 грн., яка складається з: - 6 978,40 грн. - 50% витрат Позивача по оплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову; - 4 000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу представника Позивача.

5. Відповідач зобов`язується не чинити перешкоди Позивачу та/або його представнику адвокату Слаблюку Нікіті Сергійовичу у здійсненні реєстрації права власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

6. Ухвала Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/10750/23, якою затверджена ця Мирова угода, є виконавчим документом та підлягає виконанню у відповідності до Законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», «Про виконавче провадження» та інших законодавчих і підзаконних актів, які регулюють примусове виконання рішень в Україні в такій частині:

Сторонами виконавчого провадження за цим виконавчим документом є:

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПГ1 НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ;

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ;

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси, якою затверджено цю Мирову угоду, як виконавчий документ може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з дати набрання ухвалою законної сили.

7. Сплата грошової суми, визначеної пунктом 4 Мирової угоди здійснюється Відповідачем за наступними реквізитами:

Отримувач: ОСОБА_1 , код платника: НОМЕР_1 , банківський рахунок

НОМЕР_3 . Позивач заявляє, що з моменту затвердження даної Мирової угоди судом та у випадку її виконання не матиме жодних майнових претензій до Відповідача пов`язаних із предметом розгляду справи № 947/10750/23.

9. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам, заявляють, що ця Мирова угода не є невиконуваною, її умови не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб та/чи держави, а також породжують появу наслідків, зазначених в тексті цієї мирової угоди.

10. Сторонам відомо, що наслідком укладення цієї Мирової угоди є закриття провадження у справі № 947/10750/23, а, отже, повторне звернення до суду зі спору між тими, ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

11. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені сторін цю мирову угоду, мають всі необхідні для підписання цієї Мирової угоди повноваження і не мають будь-яких обмежень їх повноважень та/або правоздатності, та/або дієздатності.

12. Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою.

13. Ця Мирова угода складена українською мовою у трьох примірниках, один - для Позивача, один - для Відповідача, один - для суду.».

Отже, сторони у судовому засіданні повідомили, що правові наслідки укладення Мирової угоди, встановлені ст. 256 ЦПК України, відомі та зрозумілі, а саме, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи, моральні аспекти, а також те, що умови мирової угоди не суперечать чинному законодавству та не порушують права, свободи та інтересів інших осіб, суд, роз`яснивши наслідки визнання мирової угоди і закриття провадження по справі, вважає за необхідне визнати мирову угоду від 04 травня 2023 року по цивільній справі № 947/10750/23 та закрити провадження у вищезазначеній справі, так як вона не суперечить вимогам закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших громадян.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову передбачено ст. 158 ЦПК України

Відповідно до частини першої зазначеної статті суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги укладання мирової угоди, суд вважає доцільним заяву задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року.

Відповідно ч. 4 та 5 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Крім того, частиною 2 статті 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви позивачем, ОСОБА_1 , у відповідності до положень статті 4 ЗУ «Про судовий збір» було сплачено судовий збір у розмірі 13 420,00 гривень, про що свідчить квитанція № PCPE-15A5-38B5-9BE5 від 16.03.2023.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, відповідно до положень ч.2 ст. 133 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України "Про судовий збір", повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З урахуванням вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що необхідність повернення ОСОБА_1 судового збору у розмірі 50 % від сплаченої суми судового збору з державного бюджету, за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 6 978,40 грн.

При вирішенні даного питання суд бере до уваги вимоги п.5 розд. І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (зі змінами та доповненнями) згідно якого ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету і у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду.

На підставі викладеного й керуючись вимогами ст.ст. 206-208, 255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про визнання мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену 04 травня 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 , згідно умов якої:

1. Сторони, керуючись статтями 207 та 208 Цивільного процесуального кодексу України, розуміючи наслідки своїх процесуальних дій, домовились врегулювати спір по справі № 947/10750/23 шляхом підписання та виконання Мирової угоди щодо предмету спору по справі № 947/10750/23.

2. Сторони у справі визнають, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , що належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 06.08.2001 року, посвідченого Управлінням з питань розподілу та реалізації житла виконавчого комітету міської ради - є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

3. Сторони у справі визнають за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 та визнають за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

4. Відповідач у строк до 30.06.2023 року зобов`язується відшкодувати Позивачу понесені ним судові витрати у сумі 10 978,40 грн., яка складається з: - 6 978,40 грн. - 50% витрат Позивача по оплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову; - 4 000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу представника Позивача.

5. Відповідач зобов`язується не чинити перешкоди Позивачу та/або його представнику адвокату Слаблюку Нікіті Сергійовичу у здійсненні реєстрації права власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

6. Ухвала Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/10750/23, якою затверджена ця Мирова угода, є виконавчим документом та підлягає виконанню у відповідності до Законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», «Про виконавче провадження» та інших законодавчих і підзаконних актів, які регулюють примусове виконання рішень в Україні в такій частині:

Сторонами виконавчого провадження за цим виконавчим документом є:

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПГ1 НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ;

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ;

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси, якою затверджено цю Мирову угоду, як виконавчий документ може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з дати набрання ухвалою законної сили.

7. Сплата грошової суми, визначеної пунктом 4 Мирової угоди здійснюється Відповідачем за наступними реквізитами:

Отримувач: ОСОБА_1 , код платника: НОМЕР_1 , банківський рахунок

НОМЕР_3 . Позивач заявляє, що з моменту затвердження даної Мирової угоди судом та у випадку її виконання не матиме жодних майнових претензій до Відповідача пов`язаних із предметом розгляду справи № 947/10750/23.

9. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам, заявляють, що ця Мирова угода не є невиконуваною, її умови не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб та/чи держави, а також породжують появу наслідків, зазначених в тексті цієї мирової угоди.

10. Сторонам відомо, що наслідком укладення цієї Мирової угоди є закриття провадження у справі № 947/10750/23, а, отже, повторне звернення до суду зі спору між тими, ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

11. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені сторін цю мирову угоду, мають всі необхідні для підписання цієї Мирової угоди повноваження і не мають будь-яких обмежень їх повноважень та/або правоздатності, та/або дієздатності.

12. Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою.

13. Ця Мирова угода складена українською мовою у трьох примірниках, один - для Позивача, один - для Відповідача, один - для суду.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна закрити.

Роз`яснити сторонам, що у відповідності до частини 3 статті 208 ЦПК України у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2023 року.

Зняти арешт з частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, вул. Черняховського, 6, м. Одеса) повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 6 978,40 гривень згідно квитанції № PCPE-15A5-38B5-9BE5 від 16.03.2023 року та квитанції від 07.03.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Куриленко О. М.