Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8875/22 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л.М.
Категорія 36 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Трояновської Г.С, Павицької Т.М.

з участю секретаря

судового засідання: Зінчук Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/8875/22 за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз»

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Чішман Л.М.

встановив:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати судовий наказ Богунського районного суду м. Житомира від 30.09.2022 року про стягнення з неї на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 409,17 грн., що утворилась за період із 01.01.2020 року по 30.06.2022 року, а також судового збору в сумі 248,10 грн., таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування вказаної заяви зазначає, що судовий наказ виконаний нею добровільно у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується квитанціями про сплату на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» 1410,00 грн. та 249,00 грн. З огляду на вказане, вважає що судовий наказ має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню на підставі ч.2 ст.432 ЦПК України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року визнано судовий наказ №295/8875/22, виданий Богунським районним судом м. Житомира 30.09.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1409,17 грн, що утворилась за період з 01.01.2020 року по 30.06.2022 року, таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості за наданні послуги з розподілу природного газу у розмірі 1409,17 грн., відмовити у визнанні судового наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 248,10 грн. судового збору.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що висновок суду першої інстанції про сплату боржником - ОСОБА_1 судового збору, який підлягає стягненню на підставі судового наказу, не відповідає обставинам справи та наданим доказам. Обов`язок боржника дійсно відсутній в частині оплати заборгованості за надані послуги в розмірі 1409,17 грн., що було підтверджено належними доказами у справі та не заперечується стягувачем. Проте, судовий збір, який підлягає стягненню за судовим наказом, боржником сплачено не на рахунок стягувача, а на рахунок іншої юридичної особи - ТОВ «Житомиргаззбут (), що вбачається із наданої ОСОБА_1 квитанції, та не може вважатися виконанням обов`язку боржника за судовим наказом в повному обсязі.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася.

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити вимоги, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити частково з урахуванням вимог апеляційної скарги.

Боржник - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 30.09.2022 року Богунським районним судом м. Житомира винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1409,17 грн., що утворилась за період із 01.01.2020 року по 30.06.2022 року, а також судовий збір в сумі 248,10 грн. (а.с.33).

Із квитанції №26 від 18.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено кошти у сумі 1410,00 грн. на рахунок ПАТ «Житомиргаз» (НОМЕР_2) (а.с.41).

24 жовтня 2020 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Житомиргаззбут» (НОМЕР_1) 249,00 грн., згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №323Т004О24 (а.с.41).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. від 28.12.2022 року було відкрито виконавче провадження №70624418 на підставі заяви стягувача із примусового виконання судового наказу від 30.09.2022 року про стягнення із ОСОБА_1 коштів у сумі 248,10 грн. (а.с.44).

Задовольняючи заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що боржник - ОСОБА_1 за судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира №295/8875/22 від 30.09.2022 року після отримання такого виконавчого документа погасила заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 410,00 грн., а також витрати по сплаті судових витрат в повному обсязі, а тому обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його виконанням.

Проте, колегія суддів в повній мірі із таким висновком суду погодитися не може, виходячи із наступного.

Згідно вимог частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно п.9 ч.1 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства, а згідно ст.129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до норм ч.1 та ч.2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Судом встановлено, що боржником - ОСОБА_1 у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження було сплачено, відповідно до судового наказу заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1409,17 грн., що утворилась за період з 01.01.2020 по 30.06.2022, що підтверджується належними доказами, а саме квитанцією №26 від 18.10.2022 року. Тому колегія суддів дійшла висновку, що в цій частині виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Однак, боржником було сплачено судовий збір в розмірі 248,10 грн. не на рахунок стягувача - АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», що вбачається із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №323Т004О24 від 24.10.2020 року,тому у цій частині виконавчий лист не може вважатися виконаним у добровільному порядку.

Судом першої інстанції наведених обставин не враховано, не надано належної правової оцінки доказам, наданим боржником на підтвердження вимог заяви про визнання судового наказу, таким, що не підлягає виконанню, внаслідок чого суд дійшов хибного висновку про задоволення заяви про визнання судового наказу №295/8875/22, який виданий Богунським районним судом м. Житомира 30 вересня 2022 року таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі.

Отже, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, призвело до постановлення у справі незаконної ухвали, а тому остання підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1409,17 грн. та про відмову у задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» судового збору в розмірі 248,10 грн. з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У пункті 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

З апеляційної скарги вбачається, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року оскаржується представником АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» лише в частині визнання судового наказу, таким що не підлягає виконанню, щодо стягнення судового збору. З урахуванням вищевикладеного, вимога про стягнення судового збору не є окремою позовною вимогою, тому за оскарження в цій частині ухвали суду судовий збір не сплачується і, відповідно, судом апеляційної інстанції сплачений заявником судовий збір за подання скарги в розмірі 2684,00 грн. не розподіляється за результатами розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 274, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Визнати судовий наказ №295/8875/22, виданий Богунським районним судом м.Житомира 30 вересня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1409,17 грн, що утворилась за період з 01.01.2020 по 30.06.2022, таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу №295/8875/22, який виданий Богунським районним судом м.Житомира 30 вересня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» судового збору в розмірі 248,10 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 червня 2023 року.

Головуючий Судді