Справа № 369/1962/23
Провадження № 2/369/3011/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Янченка А.В., секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, згідно якого просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в загальному розмірі 377 192,12 (триста сімдесят сім тисяч сто дев`яносто дві) гривні 12 коп., яка складається з: основної суми боргу в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви - 365 700,00 (триста шістдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп.); процентів від суми позики на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України в розмірі 212,33 (двісті дванадцять) доларів США 33 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 7 764,91 (сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 91 коп.; трьох відсотків річних від простроченої суми боргу в розмірі 101,92 (сто один) долар США 92 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 3727,21 (три тисячі сімсот двадцять сім) гривень 21 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що в еквіваленті становило 365 700,00 (триста шістдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп.) за офіційним курсом НБУ на дату видачі позики 1 долар США - 36,57 грн. (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=24.08.2022&period=daily).

Відповідач зобов`язався повернути позику в повному обсязі в строк до 24 вересня 2022 року.

Факт укладення договору позики у простій письмовій формі та факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується розпискою, яку видав відповідач.

З тексту розписки чітко вбачається, що сторони узгодили всі істотні умови договору позики, а саме в розписці чітко визначені:

сторони: прізвище, ім`я та по-батькові, адреса місця проживання і РНОКПП особи, яка отримує грошові кошти ( ОСОБА_2 ) та прізвище, ім`я та по-батькові особи і РНОКПП, яка передає грошові кошти ( ОСОБА_1 );

сума, яку особа отримує (цифрами та прописними буквами) - 10 000,00 (десять тисяч) доларів США;

кінцевий термін повернення отриманих коштів (до 24 вересня 2022 р.);

зобов`язання відповідача повернути кошти у встановлений строк.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Не зважаючи на неодноразові нагадування, відповідач до цього часу позику не повернув позивачу.

Враховуючи наведене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума позики в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви (станом на 26.01.2023 року 1 долар США = 36,57 грн) 365 700,00 (триста шістдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп.), проценти від суми позики на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України в розмірі 212,33 (двісті дванадцять) доларів США 33 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 7 764,91 (сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 91 коп. та три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 101,92 (сто один) долар США 92 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 3727,21 (три тисячі сімсот двадцять сім) гривень 21 коп.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.03.2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання 27.06.2023 року позивач не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, 27.06.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач відзиву на позов не подав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що в еквіваленті становило 365 700,00 (триста шістдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп.) за офіційним курсом НБУ на дату видачі позики 1 долар США - 36,57 грн. (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=24.08.2022&period=daily).

Відповідач зобов`язався повернути позику в повному обсязі в строк до 24 вересня 2022 року.

Факт укладення договору позики у простій письмовій формі та факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів підтверджується розпискою, яку видав відповідач.

З тексту розписки чітко вбачається, що сторони узгодили всі істотні умови договору позики, а саме в розписці чітко визначені:

сторони: прізвище, ім`я та по-батькові, адреса місця проживання і РНОКПП особи, яка отримує грошові кошти ( ОСОБА_2 ) та прізвище, ім`я та по-батькові особи і РНОКПП, яка передає грошові кошти ( ОСОБА_1 );

сума, яку особа отримує (цифрами та прописними буквами) - 10 000,00 (десять тисяч) доларів США;

кінцевий термін повернення отриманих коштів (до 24 вересня 2022 р.);

зобов`язання відповідача повернути кошти у встановлений строк.

Суд погоджується з доводами позивача, що за своєю правовою природою розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 02.07.2014 р. у справі № 6-79цс14.

На момент судового розгляду справи, в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу 10 000 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки, договором позики визначено грошовий еквівалент суми позики в доларах США, сума позики, що підлягає поверненню мені Відповідачем, повинна бути визначена за відповідним офіційним курсом відповідної валюти та сплачена у гривнях.

У національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов`язання, передбачені, зокрема, у ст. 1048 ЦК України, та при застосуванні ст. 625 ЦК України. Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд України в постанові від 02.07.2014р. у справі № 6-79цс14.

Згідно даних на офіційному веб-сайті НБУ (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates) курс гривні до долару США станом на дату підготовки позовної заяви (26.01.2023р.) становить: 1 долар США 36,57 грн.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення основної суми боргу в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви - 365 700,00 (триста шістдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп.)

Також позивач просить стягнути з відповідача проценти від суми позики на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України в розмірі 212,33 (двісті дванадцять) доларів США 33 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 7 764,91 (сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 91 коп.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зважаючи на відсутність домовленостей між позивачем та відповідачем про те, що позика є безпроцентною, про що свідчить текст виданої відповідачем розписки, позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України на підставі частини 1 статті 1048 ЦК України.

Правова позиція про наявність права на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, навіть у тому випадку, якщо договором не передбачено нарахування та одержання зазначених коштів, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-36цс14.

Суд вважає арифметично вірним розрахунок позивача, згідно якого сума процентів за період користування позикою за період з 25.08.2022р. по 24.09.2022р. включно складає: 212,33 (двісті дванадцять) доларів США 33 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 7 764,91 (сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 91 коп., а вимогу про стягнення процентів такою, що підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 101,92 (сто один) долар США 92 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 3 727,21 (три тисячі сімсот двадцять сім) гривень 21 коп.

Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

Суд вважає арифметично вірним розрахунок позивача, згідно якого сума 3 % річних за період з 25.09.2022 р. по 26.01.2023 р. складає 101,92 (сто один) долар США 92 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 3727,21 (три тисячі сімсот двадцять сім) гривень 21 коп., а вимогу про стягнення 3 % річних такою, що підлягає задоволенню судом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в загальному розмірі 377 192 (триста сімдесят сім тисяч сто дев`яносто дві) гривні 12 коп., а саме: основна сума боргу в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви - 365 700,00 (триста шістдесят п`ять тисяч сімсот) гривень 00 коп., проценти від суми позики на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України в розмірі 212,33 (двісті дванадцять) доларів США 33 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 7 764,91 (сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 91 коп. та три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 101,92 (сто один) долар США 92 центи, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату підготовки позовної заяви становить 3727,21 (три тисячі сімсот двадцять сім) гривень 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 3 771 (три тисячі сімсот сімдесят одну гривню) 92 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 29.06.2023 року.

Суддя А.В. Янченко