Єдиний унікальний номер судової справи 462/819/23
Номер провадження 2-о/462/64/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Любінець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , Заінтересована особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Позовні вимоги.

ОСОБА_1 , 07.02.2023 року (вх. № 2400) звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 25.09.1995 року складено відповідний актовий запис № 6082, був дідусем заявника.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що він є внуком ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Гійче Рава-Руського р-ну Львівської обл. 29.08.1960 року дідусь отримав право на зайняття квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ордера, яка додається до матеріалів справи. Ордер виписаний російською мовою на « ОСОБА_2 ». На сьогоднішній день у цій квартирі проживає заявник. Оскільки вказана квартира не приватизована, а основний квартиронаймач помер, заявник звернувся у 2020 році до Залізничної районної адміністрації із заявою про зміну договору найму квартири у зв`язку із смертю дідуся ОСОБА_2 . Згідно отриманої відповіді № 32-вих-58891 від 31.07.2020 року, вбачається, що відповідно до ордеру про право на зайняття вказаної квартири та свідоцтва про смерть - помер ОСОБА_2 , проте, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дідусем заявника був ОСОБА_2 , тобто відсутній документ, який підтверджує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 являється однією і тією ж особою. Так, просить суд заяву задовольнити у повному обсязі для можливості зміни договору найму квартири, у якій він зареєстрований, щоб визначити себе основним квартиронаймачем.

Рух справи в суді.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі (а.с. 32).

Позиція сторін по справі.

Заявник будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомив. Однак, 20.04.2023 року (вх. № 8003) подав письмову заяву, у які вимоги заяви підтримав, просить суд розглядати справу за відсутності сторони заявника.

Представник заінтересованої особи будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданому 13.03.1950 року стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився « ОСОБА_2 », батьками якого вказано: « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » (запис здійснено російською мовою) (а.с. 9).

Копією свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , виданому 22.12.1955 року стверджується, що 04.06.1950 року « ОСОБА_2 », 1925 року народження та « ОСОБА_7 », 1929 року народження одружилися, про що зроблено відповідний актовий запис № 11 (запис здійснено російською мовою) (а.с. 10).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України) № 6 від 03.07.20202 року ОСОБА_8 (батько заявника) - народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відомостях про батька зазначено ОСОБА_2 , мати ОСОБА_7 (а.с. 11-12).

Копією свідоцтва про народження № НОМЕР_3 , стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася « ОСОБА_6 » (рідна сестра батька заявника), батьками якої вказано: « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_11 » (запис здійснено російською мовою) (а.с. 13).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився « ОСОБА_1 » (заявник у справі), батьками зазначено: « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_12 », про що зроблено відповідний актовий запис № 397 (запис здійснено російською мовою) (а.с. 15).

Копією свідоцтва про народження № НОМЕР_5 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_13 (сестра заявника), батьками якої вказано: ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (а.с. 16).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 стверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено відповідний актовий запис № 6082 (а.с. 17).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 стверджується, що ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 50 (а.с. 23).

Також, суд приймає до уваги копію рішення Залізничного районного суду м. Львова № 2-1106/99 від 05.05.1999 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_14 про визнання втратившою право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_7 і ОСОБА_15 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення, з якого у тому числі вбачаються родинні зв`язки, а саме, що ОСОБА_1 , 1982 року народження залишився проживати разом з батьком ОСОБА_15 (а.с. 25-27).

Мотиви прийняття рішення та висновки суду.

Так, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналіз наведених доказів у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 25.09.1995 року складено відповідний актовий запис № 6082 був дідусем заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а тому заяву слід задовольнити, оскільки встановлення даного факту породжує для ОСОБА_1 правові наслідки.

Судові витрати по справі.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 3, 10, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , Заінтересована особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 25.09.1995 року складено відповідний актовий запис № 6082 був дідусем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 );

Заінтересована особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради (місцезнаходження: 79022, м. Львів, вул. Виговського, 34).

Текст судового рішення складено 20.04.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко