Провадження № 2/742/143/23
Єдиний унікальний № 742/3000/22
РІШЕННЯ
20 червня 2023 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 29 травня 2015 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області 02 листопада 2018 року. Від подружнього життя у сторін народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2012 року і до досягнення повноліття, а відповідно до рішення суду від 26 жовтня 2020 року - аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , також у розмірі частини всіх видів доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 9 вересня 2020 року.
Таким чином, з позивача на утримання двох малолітніх дітей на користь відповідача сумарно стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходів. Майновий стан позивача не дозволяє сплачувати аліменти на користь відповідача у розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходів у відповідності до вищевказаних рішень суду сумарно. Його майновий стан дозволяє сплачувати аліменти на утримання синів у розмірі 1/6 частки від заробітку, кожному. Тому позивачем і подано до суду позов про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, крім того просить стягнути понесені по справі судові витрати.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке відкладено до 18 травня 2023 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, яка відкладена до 20 червня 2023 року.
Згідно поданого через канцелярію суду відзиву на позовну заяву, відповідач категорично заперечує щодо задоволення позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що позивач звертаючись до суду з даним позовом посилався на те, що рішеннями суддів встановлений розмір стягнення аліментів частки від усіх видів доходів. Проте не вказує, що знаючи що в останнього є діти, не вважав за доцільне виконувати свій обов`язок сплачувати аліменти та до березня 2022 року ухилявся від їх сплати та жодного разу їх не сплачував. В результаті несплати аліментів, станом на березень 2022 року, відповідно до розрахунків ДВС, виникла заборгованість на загальну суму 150 666,26 грн. Позовна заява містить посилання на те, що майновий стан позивача не дозволяє сплачувати аліменти на користь відповідача у розмірі частини всіх видів його доходів у відповідності до вищевказаних рішень суду сумарно. Проте, на підтвердження вказаної позиції не надано доказів. Вказує, що суд не може винести рішення на припущеннях, та в заперечення такої обставини стверджує, що на сьогоднішній день позивач отримує значний дохід, який дозволяє в повній мірі сплачувати призначений розмір аліментів. В даному випадку фінансовий стан платника аліментів з моменту призначення аліментів по рішенню суду значно покращився, а тому відсутні підстави для зменшення призначеного судовим рішенням розміру. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача в судове засідання не з`явились, згідно поданої заяви просили справу розглянути без їхньої участі. Заявлені позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача в судове засідання не з`явились, згідно поданої заяви просили справу розглянути без їхньої участі. В задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як зазначено у ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4, зворот).
Згідно копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2012 року у справі №2517/8180/12, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2012 року і до досягнення ним повноліття(а.с.5, зворот).
Згідно копії заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2020 року у справі №742/2486/20, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 9 вересня 2020 року.
Згідно копії довідки Міськрайонного центру надання адміністративних послуг від 10 липня 2020 року за №1276, ОСОБА_9 , 1937 року народження та ОСОБА_10 , 2008 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Згідно визначеного судового наказу про стягнення аліментів №2-6029-1 виданого Судом Мінського району Мінської області Республіки Білорусь 30 грудня 2019 року з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто на користь ОСОБА_12 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 25% усіх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму в середньому на одну особу населення, щомісячно, починаючи з 24 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).
Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №2/2517/1613/12 від 30.10.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за період з серпня 2018 року по червень 2022 рік включно складає 99 358,85 грн. За період із серпня 2018 року по квітень 2022 рік включно аліменти взагалі не сплачувались (а.с.10).
Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №2/2517/1613/12 від 30.10.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за період з 09 вересня 2020 року по червень 2022 рік включно складає 53 027,61 грн. За період із 09 вересня 2020 року по квітень 2022 рік включно аліменти взагалі не сплачувались (а.с.10).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про доходи ОСОБА_1 від 31 січня 2023 року за №585, вбачається, що за період з квітня 2022 року по березень 2023 рік включно, ОСОБА_1 отримав дохід в розмірі 420 457,58 грн.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.
Крім того, ст.192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти на користь відповідача у розмірі частини всіх видів його доходів, проте не надав доказів про погіршення свого матеріального становища, з матеріалів справи не вбачається, що позивач змінив місце роботи чи його заробітна плата зменшилась. Навпаки, згідно довідки про доходи вбачається, що позивач має дохід, а саме: військову заробітну плату та інші нарахування.
Суд вважає, що позивач не надав доказів, які підтверджують зміну його майнового стану в бік погіршення, та не навів обґрунтованих підстав для зменшення розміру аліментів.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За таких обставин, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а зменшення розміру аліментів стягнутих на дітей рішенням суду, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2012 року та заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2020 року, тому у позові слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.182,192 СК України, суд,
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Наталія ФЕТІСОВА