Дата документу 20.04.2023Справа № 554/1904/23
Провадження № 2/554/4383/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.

за участю секретаря Янушкевіч А.І.

представника позивача адвоката Кушнаренка С.А.,

представника відповідача Мужевської Є.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23.12.2021 року у справі №554/10546/21 скасовано наказ АТ КБ ПриватБанк №Э.DN-УВ-2021-7330754-п від 09.09.2021 року про звільнення ОСОБА_1 та поновлено позивача на роботі і стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу, з моменту звільнення й до дня винесення рішення. Додатковим рішенням суду від 17.06.2022 року у справі №554/10546/21 стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 98729,46 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.02.2023 року: апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 23.12.2021 року залишено без змін; апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17.06.2022 року задоволено частково, змінено додаткове рішення шляхом зменшення розміру стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 98729,46 грн. до 73474,47 грн., встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 1245,33 грн.

З указаним розрахунком позивач не погоджується, оскільки він робився із сум, з яких відраховані податки, тому вважає, що для обрахунку середньоденної заробітної плати необхідно виходити із суми виплачених коштів із врахуванням податків (податок на доходи фізичних осіб 18% та військовий збір 1,5%), тому до 1245,33 грн. (середньоденна заробітна плата) необхідно додати 19,5% і середньоденна заробітна плата має становити 1488,17 грн.

Просив стягнути із відповідача за період із 01.04.2022 року по 30.06.2022 року середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за 62 робочі дні (квітень 2022 року 22 робочих дні, травень 2022 року 20 робочих днів та червень 2022 року 20 робочих днів), що дорівнює 92266,54 грн. (1488,17 грн.* 62). Також просив стягнути із відповідача витрати за надання йому правової допомоги у сумі 16113,33 грн. та витрати щодо сплати судового збору у сумі 1073,00 грн. Також просив допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення заборгованості за один місяць.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.03.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

03.04.2023 року на адресу суду надійшов відзив АТ КБ ПриватБанк на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого проти задоволення позову заперечують із наступних підстав.

Після набрання рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23.12.2021 року законної сили (02.02.2023 року), ОСОБА_1 поновлено на роботі, відповідно до наказу №Е.28.0.0.0/1-6718463 від 08.03.2023 року. Оскільки рішення суду про поновлення на роботі не було допущене до негайного виконання, вважають, що обов?язок банку виконати судове рішення виник тільки після набрання ним законної сили. Позивач з проханням виконати рішення суду до банку, державної виконавчої служби чи приватного виконавця не звертався.

Вважають, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку є необгрунтованими. Позивач наводить помилковий розрахунок середньоденної заробітної плати. Також вважають, що наведений у постанові Полтавського апеляційного суду від 02.02.2023 року розрахунок середньоденної заробітної плати також не можна покладати у основу рішення, оскільки він здійснений без дотримання вимог, передбачених Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, оскільки до нього помилково включено компенсацію за невикористану відпустку при звільненні, вихідну допомогу, оплату листків непрацездатності. Правильно було б обрахувати так: за серпень заробітна плата ОСОБА_1 складала 15760+166,53+7058,26=22984,79 грн., за вересень 792,96+6447,27+68,96-1432,72-15,14=5067,54 грн.; середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення заробітної плати на число відпрацьованих робочих днів за останні 2 місяці перед звільненням: (22984,79+5067,54)/(21+7)=1001,87 грн.

Вважають заявлені позивачем витрати за надання правничої допомоги не відповідають критерію розумності, неминучості та обгрунтованості. Так, у проміжному акті прийому-передачі виконаних робіт від 28.02.2023 року зазначено, що адвокат виконав такі види послуг/робіт: 1) усна консультація протягом 2 годин без вивчення документів; 2) усна консультація протягом 3 годин з вивченням документів; 3) опрацювання законодавчої бази, вивчення документів протягом 4 годин і таке інше. Однак, такі дії як консультація без вивчення документів, консультація з вивченням документів та окреме вивчення документів із опрацюванням законодавчої бази фактично є одними і тими самими діями, які очевидно не можливо відокремити. У двох пунктах повторюється послуга з вивчення документів. Це свідчить про штучне збільшення обсягу робіт адвоката.

Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 20.04.2023 року залишено без задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_2 про об?єднання справ.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду.

Представник позивача адвокат Кушнаренко С.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача АТ КБ ПриватБанк Мужевська Є.Л. просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву. Заперечувала проти стягнення витрат на надання правничої допомоги у тому числі у зв?язку з тим, що позивачем подано до суду кілька позовів, де сторонами є одні і ті ж особи та такі ж обставини для звернення до суду, такі ж документи додано до інших позовних заяв, поданих позивачем до інших позовних заяв, тому вважає витрати на надання правничої допомоги штучно завищеними. Також не вбачає зловживанням процесуальними правами прохання позивача про допущення рішення до негайного виконання у частині стягнення за один місяць, оскільки позивач поновлений на роботі та отримує заробітну плату, а отже не позбавлений засобів для існування, його права на отримання заробітної плати не порушені.

Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 23.12.2021 року у справі №554/10546/21 позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват банк», третя особа: первинна профспілкова організація співробітників АТ КБ «Приват банк» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі задоволено. Скасовано наказ від 09.09.2021 року за № Э.DN-УВ-2021-7330754-п про звільнення ОСОБА_1 та наказ про внесення змін до наказу про звільнення № Э.DN-УВ-2021-7330754-п від 28.09.2021 року та поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ «Приват банк». Стягнуто з АТ КБ «Приват банк» середній заробіток на користь ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу, з моменту його звільнення й до дня винесення рішення суду. Стягнуто з АТ КБ "Приват банк" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 грн. по сплаті судового збору.

Згідно додаткового рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17.06.2022 року, стягнуто з АТ КБ "Приват Банк" на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 98729,46 гривен. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 430 ЦПК України, допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати громадянину ОСОБА_1 в межах платежу за один місяць.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.02.2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2021 року - залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2021 року залишено без змін. Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.06.2022 року задоволено частково. Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.06.2022 року - змінено зменшивши розмір стягнутого середнього заробіток за час вимушеного прогулу з 98729 грн. 46 коп. до 73474 грн. 47 коп.

Далі встановлено, що відповідно до наказу АТ КБ ПриватБанк №Е.28.0.0.0/1-6718463 від 08.03.2023 року, ОСОБА_1 поновлено на попередній роботі на посаді заступника директора макрорегіонального управління керівник напрямку з юридичної роботи.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача АТ КБ ПриватБанк середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2022 року по 30.06.2022 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 ст.84 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, постановою Полтавського апеляційного суду від 02.02.2023 року додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.06.2022 року змінено, зменшивши розмір стягнутого середнього заробіток за час вимушеного прогулу з 98729 грн. 46 коп. до 73474 грн. 47 коп. При обчисленні середньої заробітної плати ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції узяв до уваги розрахункові листи за серпень 2021 року та вересень 2021 року надані відповідачем, оскільки дані документи містять чітку інформацію щодо природи нарахування та часу за які вони проведені. Проаналізувавши надані довідки та врахувавши положення пунктів 3 та 4 Порядку №100, розмір середньої заробітної плати визначено у сумі 1245,33 грн.

У зв?язку з вказаним обставинами аргументи представника АТ КБ ПриватБанк щодо неправильного обрахунку середньоденного заробітку ОСОБА_1 , оскільки він не відповідає вимогам Порядку №100, не може бути узято до уваги. Із цих же обставин судом не може бути враховано посилання позивача та його представника на неврахування у вказану суду податків.

Суд бере до уваги розрахунок, здійснений у рішенні суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Зважаючи на те, що рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі було постановлено 23.12.2021 року, набрало законної сили 02.02.2023 року, а на роботі працівника фактично поновлено 08.03.2023 року, із відповідача на користь позивача, внаслідок визнання судом незаконності наказу про звільнення, підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, у тому числі з 01.04.2022 року до 30.06.2022 року, як заявлено у вказаній справі.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 01.04.2022 року (22 робочих дні), травень 2022 року (20 робочих днів) по 30.06.2022 року (20 робочих днів) у сумі 77210,46 грн. ((22+20+20)*1245,33 грн.).

Згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для допущення рішення суду до негайного виконання у частині виплати позивачу заробітку за час вимушеного прогулу за один календарний місяць у сумі 26151,93 грн.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати по оплаті судового збору.

Частинами 3-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає доведеними належними доказами витрати на надання позивачу правничої допомоги адвокатом (на підтвердження витрат до суду надано копію договору про надання правової допомоги від 03.02.2023 року; копію проміжного акту прийому-передачі виконаних робіт від 28.02.2023 року на загальну суму 11500,00 грн.; п.4.2. договору передбачено додаткову сплату адвокату гонорару успіху, що становить 4631,33 грн.) та вважає їх співмірними складності справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим часом, обсягом наданих послуг, ціною позову, тому вимоги у частині стягнення із відповідача на користь позивача 16113,33 грн. також підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути із Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 01 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року включно у розмірі 77210,46 грн., витрати щодо сплати судового збору у сумі 1073,60 грн. та витрати за надання правничої допомоги у сумі 16113,33 грн., а всього 94397,39 грн. (дев?яносто чотири тисячі триста дев?яносто сім гривень тридцять дев?ять копійок)

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один календарний місяць у сумі 26151,93 грн. (двадцять шість тисяч сто п?ятдесят одна гривня дев?яносто три копійки)

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2023 року.

Суддя Т.М.Черняєва