ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 705/1087/20
Провадження № 22-ц/821/829/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року (постановлену в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Піньковського Р.В.)у справі за заявою ОСОБА_1 про відмову від примусового виконання, -

в с т а н о в и в :

09 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про відмову від примусового виконання.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд спонукати ОСОБА_2 відмовитися від примусового виконання по виконавчому провадженню № 65480922 до закінчення перегляду касаційною інстанцією рішення суду і вирішення інших зобов`язань, що знаходяться на розгляді у судах.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті гроші по виконавчому документу № 705/1087/21 2/705/1194/21 від 18.05.2021 року та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір, незалежно від рішення суду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.175 ЦПК України та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Оскільки ОСОБА_1 в наданий строк недоліки заяви, зазначені в ухвалі від 17 березня 2023 року не усунув, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України повернуто заявникові.

В апеляційній скарзі, поданій 21 квітня 2023 року, ОСОБА_1 вважаючи оскаржувану ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року, а матеріали справи направити до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Крім цього, нормами діючого ЦПК передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень.

Розділ VII ЦПК України« Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз?яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки розділом VІІ ЦПК України не встановлено спеціальних вимог до змісту та форми скарги на дії приватного/державного виконавця, тому, застосовуючи аналогію закону, скарга повинна відповідати вимогам, встановленим до позовної заяви згідно до ст. 175 ЦПК України.

Отже, у випадку невідповідності поданої заяви вимогам, встановленим до процесуальних документів певної категорії справ, застосуванню підлягають положення ст.185 ЦПК України.

Відповідно до статей 175-177, 185 ЦПК України, суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіряє, чи має особа відповідно до статті 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 175 ЦПК України позовна заява має містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та інше.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про відмову від примусового виконання.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 - залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.175 ЦПК України та надано заявникові строк для усунення недоліків та приведення заяви до вимог закону, зокрема, суд зазначив, що заявнику необхідно конкретизувати зміст вимог з чітким та зрозумілим обгрунтуванням обставин з наданням доказів, що їх підтверджують.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без руху та надаючи строк для усунення недоліків, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 ставиться вимога про зобов`язання учасника виконавчого провадження вчинити певні дії в частині виконання судового рішення, повернення йому коштів, отриманим по рішенню, яке набрало законної сили. При цьому, до заяви ОСОБА_1 додає копію відповіді Відділу ДВС у місті Умані Уманського району ЦМУ МЮ (м. Київ), згідно якої виконання рішення суду станом на цей час зупинено, тобто, фактично в межах виконавчого провадження державним виконавцем вжито заходів у зв`язку із зупиненням виконання рішення суду, що набрало законної сили, по якому ОСОБА_1 є боржником, а ОСОБА_2 стягувачем, і як наслідок, стягнення припинені.

Враховуючи викладене, на думку суду, до участі у розгляді вказаної заяви/скарги, як учасник (заінтересована сторона або інший статус) має також бути залучений державний виконавець.

Крім того, в своїй заяві ОСОБА_1 фактично зазначає підстави непогодження із рішенням суду, яке набрало законної сили, отже виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, є неконкретизованим, а тому заявнику необхідно конкретизувати зміст вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який він просить суд визначити у рішенні; а також слід викласти чіткі та зрозумілі обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 28 березня 2023 року було надано відгук на ухвалу суду від 17.03.2023, зміст якого не дає підстав вважати, що заявник усунув недоліки заяви, оскільки ОСОБА_1 не зазначено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, доказів, що підтверджують такі обставини (а.с.42)

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки зазначені в ухвалі Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2023 року недоліки заяви ОСОБА_1 не усунуто, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року обгрунтовано визнано заяву ОСОБА_1 неподаною та повернуто її заявнику.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, отже заявник вправі звернутися до суду з аналогічною заявою з додержанням встановлених законом вимог щодо змісту, форми та порядку подання позовної заяви.

Практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

За таких обставин, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи не спростовують правильності аргументів суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм права.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 374 та статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про відмову від примусового виконання залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.В. Нерушак

Л.І. Василенко