Справа № 185/9775/22
Провадження № 2/185/684/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря Преображенської К.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Кравченко Є.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Павлограді цивільну справу за позовом Павлоградської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів.

Уточнивши письмово позовні вимоги позивач просить суд:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь місцевого бюджету міста Павлоград, в особі Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, 95; Отримувач: ГУК у Дніпропетровській обл./м. Павлоград/24062200; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Розрахунковий рахунок: ЦА0004583; Код платежу: 24062200; Призначення платежу: Кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність), дохід отриманий від безпідставно набутого майна у розмірі 704696,67 грн.,

-стягнути з відповідача витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 13170,45 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає що внаслідок безоплатного користування відповідачем земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, виникла заборгованість у розмірі: 704696,67 грн., яка відповідачем добровільно не виплачується.

Відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що строки позовної давності встановлені законом сплили, що є підставою для відмови у задоволенні в позові.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, обґрунтовуючи його обставинами викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав і просив застосувати строки позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Як передбачено ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності, право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору дарування від 06.07.2017 року № 640 та договору купівлі-продажу від 14.07.2017 року № 678 право власності на об`єкти нерухомого майна на АДРЕСА_1 було набуте відповідачем ОСОБА_2 .

На підставі рішення 27 сесії VII скликання від 17.10.2017 року № 879- 21 N11, ОСОБА_2 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,3970 га на АДРЕСА_1 для обслуговування будівель та споруд по фактичному розміщенню об`єктів.

Вид цільового призначення земель (КВЦПЗ) - 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка площею 0,3970 га має кадастровий номер :02:045:0133.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку зазначена форма власності комунальна власність.

Фактично ОСОБА_2 у період з 14.07.2017 року по 31.07.2022 використовувала земельну ділянку площею 0,3970 га із кадастровим номером :02:045:0133 на АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів і, як наслідок, орендна плата до бюджету не надходить. Згідно ч.4 ст.120 Земельного кодексу України - у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Крім того, в ст. 377 Цивільного кодексу України зазначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Аналогічна норма передбачена ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі»: «у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог ч.16 статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються».

Але, на вимоги Павлоградської міської ради щодо вжиття заходів на виконання земельного та податкового законодавства України, ОСОБА_2 не реагує.

У порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», листами виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 545 від 07.10.2021, № 234 від 09.08.2022 ОСОБА_2 було запрошено на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власнику землі - територіальній громаді міста Павлоград, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності з порушенням законодавства. На засідання комісій, що відбулися 18.11.2021 та 22.08.2022 відповідач не з`явилася.

21.12.2021 року та 06.09.2022 року виконавчим комітетом Павлоградської міської ради на адресу відповідача були направлені повідомлення щодо розгляду Актів про визначення збитків для врегулювання спору у досудовому порядку, Акти про визначення збитків, копії витягів з рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 08.12.2021 року № 1061 та від 01.09.2022 року № 854 відповідно, але відповіді Павлоградською міською радою отримано не було.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 0,3970 га на АДРЕСА_1 використовується без належним чином оформлених правовстановлюючих документів.

Отже, бездіяльність відповідача ОСОБА_2 є прямим порушенням норм ст. 120, 116, 125, 126 Земельного кодексу України та ст.34 Закону України «Про оренду землі».

Використання спірної земельної ділянки відповідачем без правового її оформлення позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу).

Розмір орендної плати визначається на підставі орендної ставки та на основі грошової (нормативної) оцінки земельної ділянки.

Відповідно до рішення 18 сесії VI скликання від 29.12.2011 № 432-18/VІ Павлоградської міської ради «Про затвердження «Порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Павлоградської міської ради», орендна ставка згідно цільового призначення землі до 31.12.2021 року становила 3%, а відповідно до рішення 10 сесії VIII скликання від 30.06.2021 № 292-10/VІІІ Павлоградської міської ради «Про затвердження порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території м. Павлоград» з 01.01.2022 р. - 4%.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель для земель несільськогосподарського призначення становлять: за 2017 рік - 1,0; за 2018 рік - 1,0; за 2019 рік - 1,0; за 2020 рік - 1,0; за 2021 рік - 1,1.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.09.2021 р. № 108/437-21 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,3970 га на АДРЕСА_1 у 2021 році становить 4414117,68 грн. Сума орендної плати за земельну ділянку за період з 14.07.2017 р. по 31.12.2017 р. (5 місяців 18 днів) становить:

4 414 117,68 грн. х 3% = 132 423,53 грн. на рік.

132 423,53 грн. : 365 = 362,80 грн. за день.

362,80 грн. х 18 = 6 530,40 грн. за 18 днів.

132 423,53 : 12 = 11 035,29 грн. за місяць.

11 035,29 грн. х 5 = 55 176,45 грн. за 5 місяців.

6 530,40 грн. (18 днів) + 55 176,45 грн. (за 5 місяців) = 61706,85 грн.

за 5 місяців 18 днів.

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою у 2018 році становить:

4 414 117,68 грн. х 3% = 132 423,53 грн. на рік.

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою у 2019 році становить:

4 414 117,68 грн. х 3% = 132 423,53 грн. на рік.

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою у 2020 році становить:

4 414 117,68 грн. х 3% = 132 423,53 грн. на рік.

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою у 2021 році становить:

4 414 117,68 грн. х 3% = 132 423,53 грн. на рік.

З урахуванням коефіцієнту індексації нормативна грошова оцінка земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,3970 га у 2022 році становить 4 855 529,45 грн.

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 р. по 31.07.2022 р. (7 місяців) становить:

4 855 529,45 грн. х 4% = 194 221,18 грн. на рік.

194 221,18 грн. : 12 = 16 185,10 грн. за місяць.

16 185,10 грн. х 7 = 113 295,70 грн. за 7 місяців.

У зв`язку із вказаними діями місцевий бюджет міста Павлограда за період з 14.07.2017 р. по 31.07.2022 р. зазнав збитків у вигляді неодержаного доходу, який можливо було б реально одержати за умови сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,3970 га із кадастровим номером :02:045:0133 на АДРЕСА_1 у сумі 704 696,67 грн., у тому числі:

з 14.07.2017 р. по 31.12.2017 р. - 61 706,85 грн.; за 2018 рік - 132 423,53 грн.; за 2019 рік - 132 423,53 грн.; за 2020 рік - 132 423,53 грн.; за 2021 рік - 132 423,53 грн.;

3 01.01.2022 р. по 31.07.2022 р.- 113 295,70 грн.

Розрахунок збитків виконаний з урахуванням вимог ст. 157, 189, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 288, 289 Податкового кодексу України, Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, ст. 28 Закону України «Про оренду землі». Статтями 152,156,157 Земельного кодексу України установлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, визначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Відповідно до зазначеного Порядку неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 вищевказаного Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вбачається, у зобов`язанні безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами; в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Статтею 22 Цивільного кодексу України, упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Частиною 1 статті 1214 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Письмові докази вказують на те, що за період з 06.07.2017 по 31.07.2022 р. відповідач користується земельною ділянкою, площею 0,3970 га із кадастровим номером :02:045:0133 на АДРЕСА_1 без оформлення права користування земельною ділянкою.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційним.

Фактичний користувач, земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки в особі Павлоградської міської ради, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Ці збитки сталися з вини відповідача, а тому на останнього має бути покладений обов`язок з їх відшкодування.

Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати

Верховного Суду України від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 р. у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 р. у справі № 320/5877/17; постановах Верховного Суду України від 21.01.2019 р. у справі № 902/794/17, від 12.03.2019 р. у справі № 916/2948/17, від 07.12.2016 р. у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 р. у справі № 922/207/15, від 04.06.2019 р. по справі № 914/1925/18, від 02.06.2021 р. по справі № 201/2956/19.

Відновлення порушених прав Павлоградської міської ради не створює для відповідача необгрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за зазначених умов як фактичний добросовісний землекористувач.

Відносно клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд дійшов наступного висновку. Строк позовної давності. Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVІD-19)" під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVІD -19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідні зміни були внесені до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (пункт 12).

Строк позовної давності зі стягнення збитків щодо орендної плати за землю, яка нарахована, зокрема, за 2017 рік, мав сплинути у 2020 році, але відповідно до вищевказаного Закону України від 30 березня 2020 року №540-ІХ цей строк продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVІD -19).

Зокрема, Постановою від 25.04.2023 №383 Кабінет Міністрів України через СОVІD -19 продовжив встановлений у 2020 році карантин на всій території України до 30 червня 2023 року.

Отже, суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності за вимогами про стягнення збитків з орендної плати, нарахованої за 2017-2020 роки, позивачем не пропущений.

Позивачем понесені наступні судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2600,00 грн. за позовні вимоги немайнового характеру та 10570,45 грн. за позовні вимоги майнового характеру.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на судовий збір в сумі 13170.45 гривень.

Керуючись ст.10, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов Павлоградської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету міста Павлоград, в особі Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, 95; Отримувач: ГУК у Дніпропетровській обл./м. Павлоград/24062200; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Розрахунковий рахунок: ЦА0004583; Код платежу: 24062200; Призначення платежу: Кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність), дохід отриманий від безпідставно набутого майна у розмірі 704696,67 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Павлоградської міської ради витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 13170,45 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін