ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/688/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №698/238/22 Категорія: 310030000 Баранов О.І
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідачаНовікова О. М.,
суддів:Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.
за участю секретаря Новицької Н.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ігнатенка Володимира Миколайовича на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Катеринопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), про визнання (встановлення) батьківства, -

в с т а н о в и в :

25 березня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом і в обґрунтування зазначив, що він вважає себе батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки з 2017 року перебував у фактичних шлюбних з матір`ю дитини ОСОБА_1 , проживаючи спільно з останньою без реєстрації шлюбу.

Після народження дитини з невідомих для позивача причин стосунки між ним та відповідачкою погіршилися, що призвело до припинення спільного проживання.

Під час погіршення відносин ОСОБА_1 виїхала до своєї матері та здійснила реєстрацію народження дитини, яка була проведена за заявою матері дитини у порядку, передбаченому ст.135 СК України. При цьому прізвище дитини було зазначено як « ОСОБА_1 ».

Вказані обставини позбавили позивача права на звернення із заявою про визнання батьківства в порядку, передбаченому ст. 126 СК України, оскільки народження дитини вже було зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а матір`ю дитини не було подано заяви про визнання його батьком в порядку, передбаченому ст. 126 СК України.

Посилаючись на наведені у позовній заяві докази позивач стверджує, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив суд визнати вказані обставини відповідно до ст. 128 СК України.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22 березня 2023 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Катеринопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження від 13 грудня 2021 року за № 32, складеного виконавчим комітетом Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, зазначивши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Катеринопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження від 13 грудня 2021 року за № 32, складеного виконавчим комітетом Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, змінивши прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Ігнатенко В. М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22 березня 2023 року, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі адвокат вказує, що судом не з`ясовувалися обставини щодо участі позивача як батька дитини у її вихованні та утриманні дитини, а також виконання інших батьківських обов`язків по відношенню до дитини.

Зазначає, що невідповідність рішення суду обставинам справи полягає в тому, що суд в мотивувальній частині вказав про визнання відповідачкою у відзиві позовної вимоги щодо батьківства та у запереченні на відповідь на відзив, однак в цих документах не йде мова про визнання відповідачкою позивача батьком, а йде мова про те, що відсутні достатні докази його батьківства і він має довести факт свого батьківства.

Також адвокат вказує на те, що рішення щодо зміни прізвища дитини суперечить вимогам Сімейного кодексу та не відповідає інтересам дитини, і є недоцільним в контексті відповідності поставленій меті, практичності, корисності і розумності.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача адвокат Ковбаса О. С. зазначив, що апеляційне провадження слід закрити з тих підстав, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати, оскільки в ордері адвоката Ігнатенка В. М. неправильно заповнені реквізити, а саме в графі посвідчення адвоката, не зазначено ким саме таке посвідчення було видане, а тому, вважає, що адвоката Ігнатенко В. М. не мав підстав для підписання апеляційної скарги.

Щодо суті вимог та обґрунтованості судового рішення, адвоката вказує, що позивач бажає піклуватися про сина та забезпечувати його всім необхідним, повністю довів своє батьківство, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до актового запису про народження від 13.12.2021 року № 32 ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сміла, Черкаського району, Черкаської області. Матір`ю дитини зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком -- ОСОБА_6 . Також зазначено, що згідно ч. 1 ст. 135 СК України підставою для внесення відомостей про батька зазначено заяву матері дитини від 13.12.2021 року (а.с.96)

З результатів дослідження аналізу ДНК на батьківство № 34664 від 17.02.2022 року проведеного медико-генетичним центром «Мама папа», який діє згідно ліцензії МОЗ України від 03.10.2016 року № 1168 вбачається, що ймовірність батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 складає 99,999999% (а.с.7).

Ухвалою суду першої інстанції від 01.11.2022 в справі була призначена молекулярно-генетична експертиза, яка експертною установою залишена без виконання, у зв`язку з неявкою відповідачки ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 (а.с. 158).

Суд першої інстанції, враховуючи встановлені обставини справи, надані позивачем докази, визнав позивача ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , та зобов`язав Катеринопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) змінити прізвище дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »

З таким висновком місцевого суду колегія суддів частково погоджується з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

У частині першій статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (стаття 129 ЦК України).

Отже, передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, позивачем на підтвердження факту споріднення з сином, було надано результат дослідження № 34664 аналіз ДНК на батьківство, проведений в медико-генетичному центрі МАМА ПАПА, з якого вбачається, що ймовірність батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 складає 99,999999%.

Відповідачка заперечуючи даний факт, вказує, що позивач не бажав подавати заяву про визнання батьківства коли реєстрували дитину, проживає окремо та не бажає брати участі у вихованні дитини, матеріально не забезпечує, аліменти не сплачує, однак, колегія суддів вважає що такі доводи відповідачки зводяться лише до її принципової емоційної позиції з приводу неналежної поведінки ОСОБА_2 по відношенню до неї та сина, але вона й не заперечує той факт, що позивач є біологічним батьком дитини.

Також, апеляційний суд вважає, що був факт ухилення відповідачки від проведення молекулярно-генетичної експертизи, яка призначалася судом, оскільки на час визначений експертом вона з дитиною не з`явилася, і нічим не підтвердила поважності причин своєї неявки в експертну установу.

Отже, за наявними у справі доказами, поясненнями сторін, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про задоволення позову щодо визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 .

Що стосується рішення суду в частині зобов`язання Катеринопільського віддіу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області внести зміни до актового запису про народження дитини, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Катеринопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) залучений у справі, як третя особа.

Проте, суд першої інстанції вирішив питання про права та обов`язки третьої особи, що є підставою скасування рішення районного суду в цій частині.

В даному випадку, суд першої інстанції не вправі був зобов`язувати Катеринопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) вносити зміни до актового запису про народження від 13 грудня 2021 року за № 32, складеного виконавчим комітетом Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області про те, що позивач є батьком дитини та зміну прізвища дитини.

Крім того, покладення зобов`язання на державний орган внести зміни в актовий запис про визначення батька дитини не є необхідним, оскільки рішення суду про встановлення батьківства є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис.

За таких обставин, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції скасовує рішення районного суду в цій частині та відмовляє у позові.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Ігнатенка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22 березня 2023 року в частині зобов`язання Катеринопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження від 13 грудня 2021 року за № 32, складеного виконавчим комітетом Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області про батька дитини та прізвище дитини, - скасувати.

У задоволенні позову в цій частині - відмовити.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст рішенні складено 22 травня 2023 року.

Судді