Справа № 347/1287/23
Провадження № 2/347/387/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря с/з Мошулі Т.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину та жінку з якою проживає дитина, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

23.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину та жінку з якою проживає дитина.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з ОСОБА_4 в шлюбі не перебувала, однак 25.10 2021 повідомила відповідача про свою вагітність і ствердила, що дитина зачата від нього. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , відповідач вважав себе батьком вказаної дитини та забрав ОСОБА_1 та дитину з полового будинку. 22.07.2022 сторони зареєстрували у Косівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану народження дитини та подали заяву про визнання ОСОБА_4 батьком дитини.

Згідно висновку експерта Івано - Франківського НДЕКЦ МВС України від 04.04.2023 р. за № СЕ= 19/109-23/697-БД вбачається, що ОСОБА_4 може бути біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність даної події складає 99.9999 %.

З дня народження сина по даний період часу син ОСОБА_5 постійно проживає з позивачем, перебуває під її доглядом та піклуванням. Сама ж ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною терміном на три роки, безробітна, сторонніх грошових доходів немає. ОСОБА_4 працює різноробочим на гірськолижному курорті «Буковель», отримує достатньо високий грошовий дохід з виплатою кожного дня, однак усунувся від надання грошових коштів та допомоги на утримання сина.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просила стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 гривень до повноліття дитини та 5000,00 гривень на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково та ствердив, що він визнав батьківство та не відмовляється від сплати аліментів. Проте вважає, що аліменти на утримання дитини та позивача у розмірі 10 000,00 гривень є завеликими та не співвмірними для нього. Наголосив, що деяка інформація у позовній заяві не відповідає дійсності. На даний час ОСОБА_4 не працює в Буковелі , зазначив що позивач не може знати про грошові надходження відповідача, ствердив, що отримує невеликі заробітки від приватних робіт, однак це не систематично, готовий сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1186,00 гривень.

Що стосується сплати аліментів на утримання матері дитини ( ОСОБА_1 ) зазначив, що у нього на утриманні перебуває його бабуся, батько відповідача (інвалід ІІІ групи) не має такої можливості. ОСОБА_4 ствердив, що позивач вводить суд в оману, так як позивач проживає з матір`ю та на думку відповідача, остання надає ОСОБА_1 допомогу. Зазначив, що позивач не обґрунтувала у позові для чого їй потрібна така велика сума, як на дитину, так і для себе. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення аліментів на утримання позивача.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі. Додатково ствердили, що відповідач своє поведінкою взагалі уникає відповідальності за вчинені ним дії. Зокрема, тим, що спочатку оспорював батьківство, та змушував позивача проходити судово-молекулярну експертизу. Крім того, за весь час після народження дитини, відповідач не надає допомоги позивачу та їх спільній дитині, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не приймає жодної участі у вихованні дитини. Представник позивача ствердив, що відповідач є молодою людиною, працездатного віку, а відтак, як чоловік та батько повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні озвучив позицію відповідача який позов визнав частково, та готовий сплачувати аліменти в розмірі 1186 грн на дитину, до досягнення нею повноліття. Однак щодо стягнення аліментів на утримання позивача, яка веде догляд за дитиною до трьох років, то категорично заперечив. Просив врахувати суд, що позивач на даний час не працює, перебивається тимчасовими заробітками. Надає допомогу своїй бабусі та батьку який є інвалідом ІІІ групи. А тому в задоволенні цієї позовної вимоги, просив відмовити повністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 29.09.2022 за № 2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 17.05.2023 за № 332, виданої Соколівським старостинським округом, до складу сім`ї ОСОБА_1 входять син ОСОБА_5 , мати ОСОБА_8 . ОСОБА_9 має на утриманні малолітню дитину, ніде не працює, неодружена, здійснює догляд за дитиною до 3-х років. З батьком дитини не проживала та не проживає, спільного господарства не вела та не веде, в зареєстрованому шлюбі не перебувала та не перебуває (а.с. 6)

Згідно копії висновку експерта Івано - Франківського НДЕКЦ МВС України від 04.04.2023 року за № СЕ-19/109-23/697 БД, ОСОБА_4 може бути біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність даної події складає 99.9999 % (а.с. 7-9).

Відповідно до копій виписок з медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого виданої КНП «Заболотівська районна лікарня» батько відповідача ОСОБА_10 має захворювання, в зв`язку з яким періодично проходить лікування (а.с. 24-26, 33).

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_4 12.06.2020 року був звільнений з роботи за власним бажанням, наказ № 25 від 12.06.2020 року. Інших даних про працевлаштування відповідача немає (а.с. 28-29).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , батько відповідача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має пенсію по інвалідності 3-ї групи (а.с. 32).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття та правом позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить - 2272 гривні.

Так, згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Вказане положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Така позиція є вірною, оскільки дружина проживає зі спільною дитиною, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_1 на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Крім того, відповідач, являючись батьком дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, чим порушуються її права, передбачені ст. 84 СК України.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своєї дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Що стосується доводів відповідача в частині часткового визнання позову, а саме що відповідач ОСОБА_4 не працевлаштований, здійснює догляд за свою бабусею, та допомагає батьку, то такі є голослівними, нічим не підтвердженими. Більше того, в матеріалах справи наявні документи, які дозволяють суду простежити родинний зв`язок між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак документів які б підтверджували, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 доводяться один одному батьком та сином, матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ствердив, що інформації про стан здоров`я відповідача, яка б перешкоджала йому працевлаштуватись, або підтверджувала протипоказання до роботи немає. Офіційно жодних документів які б вказували, що відповідач ОСОБА_4 здійснює догляд за свою бабусею та батьком та надає їм матеріальну допомогу немає. Відповідач перебивається тимчасовими заробітками, однак який саме розмір коштів отримує, представник відповідача не зміг сказати, оскільки такою інформацією не володів. На обліку як безробітний відповідач ОСОБА_4 не перебуває.

За таких обставин, доводи зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву є неспроможними, а сам факт відсутності у відповідача роботи, не є підставою, для визначення аліментів у мінімальному розмірі.

Суд звертає увагу, що відповідач є молодою людиною, працездатного віку, за станом здоров`я протипоказань до роботи немає, а відтак в силу свого батьківського обов`язку, відповідач ОСОБА_4 повинен утримувати дитину.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: 2272 гривні, тобто 50 % прожиткового мінімуму для неї буде становити 1136,00 грн. Визнання позову відповідачем в частині 1186,00 грн., не є достатнім в умовах сьогодення для забезпечення дитини мінімально необхідними потребами: одягом, продуктами харчування, медичним обслуговуванням, дозвіллям тощо, ціни на які постійно зростають.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, та ч. 2 ст.182 СК згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.

Так, суд констатує той факт, що малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю (позивачем), знаходиться на її повному утриманні. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а отже позивач, як матір з якою проживає дитина, має право на утримання з боку чоловіка аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, враховуючи відсутність роботи у позивача, у зв`язку з доглядом дитини, перебування дитини на повному утриманні ОСОБА_1 , проживання позивача в гірському населеному пункті, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти, на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Визначений судом розмір аліментів, на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та утримання її матері.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - з 23 травня 2023 року.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1073 грн. 60 коп).

На підставі ст. ст., 84, 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (78650, с. Соколівка, Косівського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на дитину та жінку з якою проживає дитина - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (78650, с. Соколівка, Косівського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (78650, с. Соколівка, Косівського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Стягнення аліментів розпочати з 23 травня 2023 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 липня 2023 року.

Суддя Ю. С. Кіцула