ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4421/23 Справа № 211/2965/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 211/2965/21

провадження № 22-ц/803/4421/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Міський тролейбус»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу № 211/2965/21 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міський тролейбус»,

на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року (суддя Сарат Н.О.), ухваленого в приміщенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в інтересах малолітнього сина ОСОБА_1 до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до КП «Міський тролейбус», в обґрунтування якого посилалася на те, що 01.06.2018 року близько 17.00 години вона разом зі своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їхала в тролейбусі, бортовий номер 537. В районі зупинки «Рембиттехніка» в м. Кривому Розі тролейбус різко загальмував, дитина впала, ударилась головою та спиною, внаслідок чого малолітній ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Він отримав травми у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій м`яких тканин шиї, синців лівого плеча та тулуба. Внаслідок отриманих ушкоджень стан здоров`я дитини погіршився та виникла необхідність звернутися до лікарні. Відповідно епікризу № 5217/747 КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8 ДОР» ОСОБА_1 знаходився в ДНО з 02.06.2018 року по 11.06.2018 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку, вторинна кардіоміогіатія та інші захворювання. Тобто епікризом підтверджується наявність тілесних ушкоджень, які були отримані внаслідок травми, що відповідають даті отримання тілесних ушкоджень. Оскільки її син скаржився на головні болі, вона з ним звернулася, для обстеження до невролога, за довідкою від 02.07.2018 року лікарем - неврологом виставлений діагноз: у тому числі закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Дитина була поставлена на диспансерний ( «Д» ) облік та призначене лікування. На той час на ліки витрачено 1 013,05 грн, що підтверджується чеками із аптек: чек із аптеки №18 м. Кривий Ріг від 02.06.2018 року на суму 103,13 грн, чек аптеки від 05.06.2018 року на суму 11 грн, чек аптеки від 06.06.2018 року на суму 6,20 грн, чек аптеки від 07.06.2018 року на суму 53 грн, чек аптеки від 07.06.2018 року на суму 137,70 грн, чек із аптеки від 07.07.2018 року на суму 150,03 грн, чек із аптеки №18 м. Кривий Ріг від 08.06.2018 року на суму 132,42 грн, чек аптеки від 11.06.2018 року на суму 68,85 грн, чек аптеки №18 від 12.06.2018 року на суму 220,22 грн, чек аптеки №18 від 28.08.2018 року на суму 34,50 грн, чек аптеки № 1 від 03.10.2018 року на суму 96,00 грн. Після закінчення лікування, стан дитини викликав занепокоєння. Тому дитину неодноразово направляли на обстеження. При обстеженні лікарем неврологом виставлений її сину діагноз: наслідки черепно-мозкової травми, церебростаніческий синдром (довідка лікаря невролога від 03.10.2018 року). Поставлений на диспансерний облік в лікарні, виписному епікризі знайшло своє відображення місце отримання ушкоджень в тролейбусі. Дана подія, яка стала причиною отримання дитиною травм, була зареєстрована Управлінням патрульної поліції в журналі реєстрації нещасних випадків, як нещасний випадок, який стався у побуті та розслідування цей події здійснювалося дільничні інспектором поліції, що відображено у відповіді на звернення від КП « Міської тролейбус від 13.07.2018 року. Вона неодноразово зверталася до відділу поліції з проханням провести розслідування вказаної події. З того часу, як син травмувався в тролейбусі, він постійно скаржиться на головні болі. Таким чином за рекомендацією лікаря-невролога йому 07.02.2020 року в приватній лікарні проведено діагностичне дослідження голови. Вартість такого дослідження 750 грн, що підтверджується квитанціями № 519004 від 07.02.2020 року на суму 400 грн і №519019 від 07.02.2020 року на суму 350 грн. Після чого лікарем призначено лікування вартість якого сстановила 427,40 грн. (чеки із аптеки №18 м. Кривого Рогу від 08.02.2020 року на суму 401,81 грн і 25,60 грн). Окрім фізичної шкоди неповнолітньому ОСОБА_1 була нанесена й моральна шкода. Моральна шкода полягає в тому, що в результаті ДТП її син зазнав серйозних травм. Так, у постраждалого було виявлено закриту черепно-мозкову травму, забій м`яких тканин шиї, синців лівого плеча та тулуба. Моральні страждання полягають в перенесенні малолітнім ОСОБА_1 нервового потрясіння, відчуття страху у дитини перед тролейбусом, відчуття дитиною фізичного болю, психологічних розладах. Внаслідок отриманих травм, дитина була змушена приймати ліки, проходити обстеження, відвідувати медичний заклад. Тобто звичайний уклад життя дитини також порушувався.

Враховуючи вищезазначене, просила суд стягнути з КП «Міський тролейбус» матеріальну шкоду в сумі 1 440,45 грн, моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , задоволено частково: стягнуто з КП «Міський тролейбус» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 440,45 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. Стягнуто з КП «Міський тролейбус» в дохід держави судовий збір в сумі 1 135,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Судове рішення в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 1 440,45 грн мотивоване тим, що факт падіння дитини ОСОБА_1 та його травмування внаслідок дій відповідача не заперечується самим відповідачем, матеріальна шкода на час звернення до суду становить 1 440,45 грн, що доведено відповідними чеками з аптек. Крім того, такі ліки як аквавіт, тенотен, фенібун на суму 427,40 грн, є вітамінами для укріплення імунітету та організму дитини, які завжди призначаються лікарем дітям під час лікування або вживання великої кількості ліків, ці ліки призначені ОСОБА_1 , а тому вони стосуються лікування дитини, яка була травмована.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що моральна шкода нанесена неправомірними діями відповідача, яка полягає в тому, що в результаті ДТП малолітній ОСОБА_1 зазнав серйозних травм. Так, у постраждалого в 2018 році було виявлено закриту черепно-мозкову травму, забій м`яких тканин шиї, синців лівого плеча та тулуба. Моральні страждання полягають в перенесенні малолітнім ОСОБА_1 нервового потрясіння, відчуття дитиною фізичного болю, психологічних розладів. Внаслідок отриманих травм, дитина була вимушена приймати ліки, проходити обстеження, відвідувати медичні заклади. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що заявлений позивачем розмір є значно завищеним, в той час як розмір моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, КП «Міський тролейбус» посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд змінити рішення, зменшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди до 1 015,05 грн, а також зменшити розмір відшкодування за заподіяну моральну шкоду.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача витрат на придбання ліків, понесених позивачем у 2020 році в сумі 427,40 грн, є таким, що ґрунтується на припущеннях. Так, травмування внаслідок падіння сталося у 2018 році. До того ж, суд не врахував того, що дитина мала декілька інших захворювань, не пов`язаних з травмуванням, та які виникли задовго до травмування. Крім того, згідно з результатами огляду у лікаря-невролога 07 лютого 2020 року, тобто за спливом майже півтора року, дитині було встановлено діагноз: Синдром гіперактивності з дефіцитом уваги. Психопатична реакція. На думку скаржника, дане захворювання свідчить про наявність у дитини й інших розладів здоров`я, причинного зв`язку яких з наслідками травмування не встановлено, а тому за відсутністю доказів того, які саме лікарські засоби та медикаменти були використані для лікування неповнолітнього ОСОБА_1 від наслідків його падіння в тролейбусі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про розмір заподіяної матеріальної шкоди в сумі 1 440,45 грн. Щодо розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн, відповідач зазначає, що такий розмір є необґрунтованим, оскільки він не відповідає наявним в матеріалах справи доказам, з урахуванням того, що до моменту падіння в тролейбусі дитина мала інші захворювання, а згідно з висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 404, встановлений дитині діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин шиї, об`єктивними клінічними даними не був підтверджений.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його залишити без змін.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.06.2018 року близько 17.00 години малолітній пасажир ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 їхав в тролейбусі, бортовий номер № НОМЕР_1 . В районі зупинки «Рембиттехніка» в м. Кривому Розі тролейбус різко загальмував, дитина впала, ударилась головою та спиною, внаслідок чого малолітній ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до епікризу № 5217/747 КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8 ДОР» ОСОБА_1 знаходився в ДНО з 02.06.2018 року по 11.06.2018 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку, вторинна кардіоміогіатія та інші захворювання.

Згідно з довідкою від 02.07.2018 року лікарем - неврологом виставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Дитина була поставлена на диспансерний ( «Д» ) облік та призначене лікування.

Згідно з наданими позивачем чеками з аптек в 2018 році на лікування дитини ОСОБА_1 витрачено 1 013,05 грн, зокрема: чек з аптеки № 18 м. Кривий Ріг від 02.06.2018 року на суму 103,13 грн; чек з аптеки від 05.06.2018 року на суму 11,00 грн; чек з аптеки від 06.06.2018 року на суму 6,20 грн; чек з аптеки від 07.06.2018 року на суму 53,00 грн; чек з аптеки від 07.06.2018 року на суму 137,70 грн; чек з аптеки від 07.07.2018 року на суму 150,03 грн; чек з аптеки від 08.06.2018 року на суму 132,42 грн; чек з аптеки від 11.06.2018 року на суму 68,85 грн; чек з аптеки від 12.06.2018 року на суму 220,22 грн; чек з аптеки від 28.08.2018 року на суму 34,50 грн, чек з аптеки від 03.10.2018 року на суму 96,00 грн.

Позивачем також надано чек з аптеки №18 від 08 лютого 2020 року на суму 401,80 грн щодо придбання ліків: Аквавіт, Тенотен, Фенібут та чек з аптеки №18 від 08 лютого 2020 року на суму 25,60 грн щодо придбання Аміналона.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 та частини 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Апеляційна скарга КП «Міський тролейбус» підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що факт падіння дитини ОСОБА_1 та його травмування внаслідок дій відповідача не заперечується самим відповідачем, матеріальна шкода на час звернення до суду становить 1 440,45 грн, що доведено відповідними чеками з аптек. Крім того, такі ліки як аквавіт, тенотен, фенібун на суму 427,40 грн, є вітамінами для укріплення імунітету та організму дитини, які завжди призначаються лікарем дітям під час лікування або вживання великої кількості ліків, ці ліки призначені ОСОБА_1 , а тому вони стосуються лікування дитини, яка була травмована.В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що моральна шкода нанесена неправомірними діями відповідача, яка полягає в тому, що в результаті ДТП малолітній ОСОБА_1 зазнав серйозних травм. Так, у постраждалого в 2018 році було виявлено закриту черепно-мозкову травму, забій м`яких тканин шиї, синців лівого плеча та тулуба. Моральні страждання полягають в перенесенні малолітнім ОСОБА_1 нервового потрясіння, відчуття дитиною фізичного болю, психологічних розладів. Внаслідок отриманих травм, дитина була вимушена приймати ліки, проходити обстеження, відвідувати медичні заклади. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачем розмір є значно завищеним, в той час як розмір моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.

Проте, апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Так, згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

За частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту отримання дитиною ОСОБА_1 01 червня 2018 року тілесних ушкоджень під час руху тролейбуса. До того ж, факт падіння дитини та його травмування внаслідок дій відповідача не заперечується й самим відповідачем.

В свою чергу, отримання неповнолітнім ОСОБА_1 , саме черепно-мозкової травми, струсу головного мозку підтверджується медичною картою стаціонарного хворого № 5217/747 та епікризом, з якого випливає, що ОСОБА_1 знаходився з 02.06.2018 року по 11.06.2018 року в ДНО КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» ДОР» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, вторична кардіоміопатія тощо. Тобто, епікризом підтверджується наявність тілесних ушкоджень, які були отримані внаслідок травми, що відповідають даті отримання тілесних ушкоджень. За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги КП «Міський тролейбус» стосовно того, що висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача витрат на придбання ліків, понесених позивачем у 2020 році в сумі 427,40 грн, є таким, що ґрунтується на припущеннях.

Так, за частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд виходить з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ліки на загальну суму 427,40 грн згідно з чеками з аптеки № 18 м. Кривого Рогу від 08 лютого 2020 року були придбані позивачем для лікування дитини ОСОБА_1 саме через наслідки його падіння в тролейбусі 01 червня 2018 року, а не у зв`язку з іншим захворюванням. Зазначене має характер припущень, а тому рішення в частині розміру матеріальної шкоди підлягає зменшенню на 427,40 грн.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що КП «Міський тролейбус» не оспорює сам факт спричинення моральної шкоди, проте не погоджується з визначеним судом першої інстанції її розміром.

Водночас, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн, судом першої інстанції були враховані фактичні обставини справи, глибина душевних страждань позивача та дитини, яка через дії відповідача отримала тілесні ушкодження, внаслідок чого зазнав негативних переживань та емоцій. Суд також виходив з засад розумності та справедливості. В свою чергу, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з відповідним висновком суду з їх оцінки, на правильність висновку такі доводи не впливають та його не спростовують. Крім того, чинним законодавством не передбачено будь-яких методик розрахунку при визначенні розміру моральної шкоди. Розмір визначається у кожному конкретному випадку окремо.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 та частини 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з КП «Міський тролейбус» на користь ОСОБА_1 , а саме, його зменшенню з 1 440,45 грн до 1 013,05 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору в даній справі.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції змінює рішення в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з 1 440,45 грн до 1 013,05 грн., а позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати в розмірі 510,13 грн, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги КП «Міський тролейбус», відповідачу за рахунок держави підлягає відшкодуванню судовий збір у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 11,31 грн.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, що з відповідача в дохід держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 510,13 грн у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а відповідачу за рахунок держави підлягає відшкодуванню судовий збір у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 11,31 грн, то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню різниця в компенсації судових витрат в сумі 498,82 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міський тролейбус» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року змінити в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Зменшити розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з Комунального підприємства «Міський тролейбус» на користь ОСОБА_1 , з 1 440 гривень 45 копійок до 1 013 гривень 05 копійок.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства «Міський тролейбус» в дохід держави різницю в компенсації судових витрат в сумі 498 гривень 82 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло