Справа №438/709/23
Провадження №2/438/206/2023
У Х В А Л А

28 червня 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Хемич О.Б., за участю секретаря судового засідання Валькович Г.К.,

представника позивача - адвоката Походжай О.О.,

представника відповідача - адвоката Якимів І.П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі клопотання відповідача про надання строку на примирення подружжя у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

12 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивовано припиненням шлюбних стосунків оскільки примирення неможливо.

Ухвалою суду від 17.05.2023 відкрито провадження у справі.

Від відповідача надійшло клопотання про надання строку на примирення шість місяців.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти надання строку на примирення, зазначила, що це буде примушенням до шлюбу, що є недопустимим; вважає подальше спільне проживання неможливим, оскільки у позивача з`явилась інша жінка, з якою він спільно проживає і планує створити нову сім`ю.

Представник відповідачки у судовому засіданні наполягав на наданні строку на примирення, оскільки відповідачка бажає зберегти сім`ю і докладає для цього зусиль; через серйозне поранення на війні спільного сина, нещодавню зраду чоловіка, про яку вона дізналась, потенційне розлучення у відповідачки погіршився психологічний стан та вона потрапила до психіатричної клініки у Чеській Республіці, остання не взмозі психологічно впоратись із цією ситуацією, проте готова пробачити чоловікові зраду, хоче примиритись з чоловіком і заперечує проти розлучення.

Вирішуючи заявлене представником відповідача клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 51 Конституції Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачають, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року).

Згідно зі ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Фактичні обставини даної справи не дозволяють суду погодитися із слушністю доводів представника відповідача та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено ч. 7ст. 240 ЦПК України.

Як встановлено судом, відповідач вважає можливим примирення подружжя, оскільки не готова психологічно до розлучення, а факт розпаду сім`ї може морально доконати їхнього повнолітнього сина, який після перенесеного важкого бойового поранення потребує подальшого тривалого лікування. Суд не погоджується із слушністю цих доводів, оскільки син є повнолітнім, а батьківські обов`язки відносно сина складають окремий обсяг прав та обов`язків кожного з подружжя та не стосуються перебування/неперебування батьків дитини у шлюбі. Крім того, з матеріалів даної цивільної справи вбачається, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя мешкає окремо один від одного, не пов`язано спільним побутом, не має взаємних прав та не виконує взаємні обов`язки. До того ж, позивач заперечує проти надання строку для примирення, обґрунтовуючи це недоцільністю та неможливістю; наявністю іншої жінки у його житті та бажанням створити нову сім`ю, наполягаючи на розірванні шлюбу.

Крім цього, до клопотання про примирення на підтвердження важкого психологічного стану здоров`я відповідачки через потенційне розлучення та її перебування у психіатричній клініці у Чеській Республіці подано документи іноземною мовою, які суд не спроможний належно оцінити через відсутність перекладу цих доказів.

Ураховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.258, ч. 2 ст.258, ч. 4 ст.259, ст. ст.260,261 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про надання строку для примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б. Хемич