Справа № 638/1614/23
Провадження № 2-о/638/73/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

присяжних Печеного О.П., Ломовської І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

свідка ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_4 , про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_4 , про оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідним батьком, який з 1993 року, після розірвання другого шлюбу, проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та рідною сестрою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово намагався вчинити самогубство (здійснити суїцид), але його рятували, після чого проходив лікування у психіатричній лікарні, мав інвалідність у зв`язку з психічним захворюванням та отримував пенсію, через що ніде не працював. У листопаді 2004 року ОСОБА_4 попрощався з сусідами та пішов з мотузкою у бік річки, після чого до дому не повернувся, з того часу ніяких відомостей про батька заявниці не було.

Надалі колишня дружина ОСОБА_4 , мати заінтересованої особи ОСОБА_4 , звернулась до Дзержинського РВ ГУ МВС України в Харківській області з заявою про його розшук, на підставі чого заведена розшукова справа № 15516 від 12.11.2004 року, однак, вжитими заходами розшуку встановити його місцезнаходження не виявилося можливим.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.09.2009 року по справі № 2о-246/09 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано безвісно відсутнім, з того часу на місці свого постійного проживання батько заявниці так і не з`явився, відомості про місце його перебування відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба заявниці (мати ОСОБА_4 ) ОСОБА_7 , відкрилась спадщина на належне їй майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час постало питання про прийняття спадщини, у зв`язку з чим заявниця зверталась до нотаріуса, та, отримавши письмову відповідь про необхідність отримання свідоцтва про смерть або рішення суду про оголошення особи померлим звернулась до суду.

Відповідно до повідомлень Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державному розшуку не перебуває.

Згідно з інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.02.2023 року ОСОБА_4 на обліку як отримувач пенсії не перебуває, пенсію не отримує.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги неодноразові спроби суїциду та психічні розлади ОСОБА_4 , що дають підстави припускати його загибель, ОСОБА_1 на підставі положень ст. 46 ЦК України, ст.ст. 305-309 ЦПК України просить оголосити його померлим.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року провадження у справі відкрито.

26.05.2023 року заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в особі начальника відділу Наталії Сіренко, подала до суду заяву, в якій проти задоволення заяви про оголошення ОСОБА_4 померлим не заперечувала.

09.06.2023 року заінтересована особа ОСОБА_4 , яка є рідною донькою від другого шлюбу ОСОБА_4 , електронною поштою подала до суду заяву, в якій підтвердила відомості, зазначені ОСОБА_1 у своїй заяві про оголошення фізичної особи померлою, проти оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим не заперечувала.

У судовому засіданні заявниця та її представник вимоги підтримали, пославшись на обставини, що викладені у тексті заяви та надали аналогічні з цього приводу пояснення, заяву просили задовольнити.

Суд у складі головуючого та присяжних, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, врахувавши позиції заявниці, її представника та інших учасників, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком заявниці, з 1993 року, після розірвання другого шлюбу, проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та рідною сестрою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово намагався вчинити самогубство (здійснити суїцид), після чого проходив лікування у психіатричній лікарні, мав інвалідність у зв`язку з психічним захворюванням та отримував пенсію, через що ніде не працював. У листопаді 2004 року ОСОБА_4 пішов з дому, після чого не повернувся, з того часу ніяких відомостей про нього не було.

Відповідно до повідомлень Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державному розшуку не перебуває.

Згідно з інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.02.2023 року ОСОБА_4 на обліку як отримувач пенсії не перебуває, пенсію не отримує.

ОСОБА_1 зазначила у своїй заяві та підтвердила у судовому засіданні 22.06.2023 року, що оголошення батька померлим їй потрібно для оформлення спадщини, у зв`язку з чим заявниця зверталась до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори та 03 лютого 2023 року отримала відповідь, в якій в.о. начальника нотаріальної контори Афанасьєва повідомила, що, оскільки не надано свідоцтва про смерть батька та, при здійсненні перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено відсутність актового запису про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання, після чого зареєструвати відповідний актовий запис в органі державної реєстрації актів цивільного стану, отримати свідоцтво про смерть, та звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав.

Свідок ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою ОСОБА_4 , підтвердила зазначені заявницею події та факт існування спору про право.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок розгляду справ окремого провадження регламентовано ст. 294 ЦПК України, відповідно до положень якої справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, що зумовлено особливостями справ окремого провадження, у тому числі й про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: відсутністю спору про право.

Згідно з положеннями ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Положеннями ст. 46 ЦК України зазначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до змісту зазначеної норми кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла, і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла, визначається строк, протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання.

Згідно зі ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Суд акцентує увагу, що, відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову в задоволенні заяви про оголошення особи померлою, врахувавши, що ОСОБА_1 є спадкоємицєю ОСОБА_7 - баби заявниці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , зареєстрованого 20 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 6982, після ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого заявлена вимога про оголошення його померлим, суд доходить висновку, що існує спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах, - такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 квітня 2020 року (провадження № 61-15965св19).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця звернулася до суду про встановлення факту, що має юридичне значення про оголошення фізичної особи померлою та зазначала кінцеву мету оформлення спадщини, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані обставини свідчать про наявність спору про право і ця справа повинна розглядатися в порядку позовного провадження, тому суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, наголосивши, що це не позбавляє її права подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_4 , про оголошення особи померлою залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Присяжні