Провадження № 2/686/1204/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення частки, виділ частки в натурі із складу житлового будинку та земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення частки, виділ частки в натурі із складу житлового будинку та земельної ділянки. Просить: визначити, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0932 га кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :23:004:0423, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 70/100; визначити, що частка ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0932 та кв.м. по

АДРЕСА_1 , кадастровий номер :23:004:0423, цільове призначенця для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 30/100; виділити ОСОБА_1 в натурі 70/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності та визнавши право особистої власності; виділити ОСОБА_4 в натурі 30/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності та визнавши право особистої власності; виділити ОСОБА_1 в натурі 70/100 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальним розміром 0,0932 га, по АДРЕСА_1 , кадастровий №:23:004:0423, свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 06.10.2015 року, припинивши право спільної сумісної власності та визнавши право особистої власності; виділити ОСОБА_4 в натурі 30/100 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальним розміром 0,0932 га, по АДРЕСА_1 , кадастровий №:23:004:0423, свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 06.10.2015 року, припинивши право спільної сумісної власності та визнавши право особистої власності.

На обґрунтування свого позову вказав, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів трудящих № 194 від 28.06.1971 року «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 і гр. ОСОБА_5 будівництва одноквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 » було виділено земельну ділянку під будівництво». Домоволодіння АДРЕСА_1 було зареєстроване на праві приватної власної за ОСОБА_1 » на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок.

22.12.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування на її користь 2/5 частки будинку

АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було встановлено факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянки ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,0932 перебуває у спільній сумісній власності.

Вони разом з відповідачем спільно користуємось земельною ділянкою. Закріпленою за їх будинком, проте, кожен з них має свій окремий вхід, веде окреме господарство.

На даний час, вони мають намір розділити земельну ділянку та приватизувати належну кожному з них частку, а також отримати окремі державні акти на земельну ділянку.

Цільове призначення спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, який розташований за адресою

АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, його частка у вказаному будинку становить 70/100, частка відповідачки ОСОБА_4 становить 30/100.

Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 цього Кодексу.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальним розміром 0,0932 га, по АДРЕСА_1 , кадастровий №:23:004:0423 належить позивачу і відповідачці на праві спільної сумісної власності.

Вимогами ст.89 ЗК України, встановлено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників житлового будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється. Враховуючи викладене вище він бажає скористатись своїм беззаперечним правом на виділ належної йому частини будинку та земельної ділянки в натурі у приватну власність. Крім того, він з відповідачкою протягом багатьох років окремо користуємось спірним будинком, мають окремі входи, тобто фактично окремі домоволодіння, а тому виділ у натурі належних їх частин будинку та земельної ділянки виключно урегулює у правовому полі вже існуючий порядок користування майном.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Відповідач направив до суду відзив ва якому вказав, що вона заперечую проти зазначеного позову з наступних підстав: згідно з нормами визначення правового режиму земельної ділянки зазначеними в позовній заяві ОСОБА_1 , спірна земельна ділянка розміром 0,0932 га перебуває у прямій залежності від нашого з ним права часткової власності на житловий будинок, в якому моя частка становить 2/5 (40%), згідно договору дарування від 22.12.1995 року (копію договору додаю до відзиву). Запропонований відповідачем спосіб виділення частки із спільної сумісної власності на земельну ділянку зменшить її частку до 30%, що є недопустимим. Право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку у них з відповідачем виникло значно пізніше ніж право спільної часткової власності на житловий будинок і прибудинкові споруди, а саме на підставі рішення 52-ї сесії Хмельницької міської ради від 26.08.2015 року № 25, а зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише 02.10.2015 року. В своїй первинній позовній заяві ОСОБА_1 просить суд із земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0932 га, яка знаходиться у нашій спільній сумісній власності з ОСОБА_1 , визначити його частку в цій земельній ділянці в розмірі 70/100. Відповідно для ОСОБА_4 позивач просить визначити 30/100 частки земельної ділянки. З наданих ОСОБА_1 суду письмових доказів вбачається, що спірна земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з 02.10.2015 року і розмір їх часток становить 1/1, а не 70/100 і 30/100, як про це стверджує позивач. Зазначені документи свідчать, що частки на спірну земельну ділянку ОСОБА_1 і

ОСОБА_4 вже визначені і є рівними. Вони (ці частки) можуть бути виділені в натурі кожному співвласнику в позасудовому, добровільному, або в судовому порядку, але не в цьому судовому провадженні. Слід мати на увазі, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з проханням щодо визначення розміру окремої його частки у спірній земельній ділянці помилково керувався приписами ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України. Проте принцип пропорційності права на земельну ділянку у разі набуття права власності на будинок кількома особами в даному випадку не може бути застосований. Разом з тим необхідно звернути увагу на те, що згідно договору дарування від 22.12.1995 року, ОСОБА_1 подарував ОСОБА_4 - 2/5 частини житлового будинку, розташованого на АДРЕСА_1 . У вказаному договорі частка майна одарованої виражена у вигляді звичайного дробу «2/5». Перетворення звичайного дробу у десятковий буде мати такий вигляд: 2/5 = 2/5 х 20/20 = 40/100, або 0,4. Таким чином, частка майна ОСОБА_4 записана десятковим дробом буде виглядіти таким чином «40/100». Водночас, у позовних вимогах ОСОБА_1 відображена інша цифра десяткового дробу щодо частки майна ОСОБА_4 , а саме «30/100». Ця цифра взята позивачем з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житлового будинку сформованого 19.11.2018 року за № 145884310 в Олешинській сільській раді Хмельницького району, що є сумнівним. Проте зазначені розбіжності щодо розмірів часток позивача і відповідачки на житловий будинок можуть бути з`ясовані в іншому судовому провадженні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що рішенням Хмельницької міської ради №25 від 26.08.2015 року надано у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , площа 932 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 45162889 від 06.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають у спільній сумісній власності житловий будинок АДРЕСА_1 ,розмір частки 1/1.

22 грудня 1995 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_4 2/5 частини житлового будинку А1 площею 97,8 кв.м., а саме кімнату 1-4 пл.8,0 кв.м., 1-5 пл.15,6 кв.м., 2-1 пл.7,1 кв.м., 2-2 пл.18,2 кв.м., 2-3 пл.9-1 кв.м., 2-4 пл. 3,3 кв.м., ? кімнати 3-5 пл. 5,9 кв.м., 2-6 пл. 3,9 кв.м., 1 кім. Пл.. 22,00 кв.м., 3-4 пл.19,9 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 145884310 від 19.11.2018 року ОСОБА_1 є власником 70/100 частини житлового АДРЕСА_1 , загальна площа 276,6, житлова площа 136,6.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2022 року у справі №686/18480/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, третя особа: державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Андрієвська Марина Василівна про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та визнання права на частку визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Андрієвської М.В. №44117397 від 19.11.2018 року про внесення змін до запису про право власності за номером 28221082 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 розташованого по АДРЕСА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Скасовано державну реєстрацію змін до запису про право власності за номером 28221082 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 розташованого по

АДРЕСА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним визнанням за ОСОБА_4 40/100 частки у зазначеному вище домоволодінні.

Вказаним рішенням встановлено, що 22.12.1995 року ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22.12.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Шульгою Т.А. подарував ОСОБА_4 2/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

17.04.1996 року ОСОБА_4 зареєструвала в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації право приватної власності на 2/5 частки зазначеного житлового будинку.

ОСОБА_1 є власником 60/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складає загальна площа 166,6 кв.м., житлова площа 82,9 кв.м., літня кухня літ. «Б» пл. 61,1 кв.м., підвал літ. «б» пл.21,7 кв.м., вбиральня літ. «З» пл. 1,8 кв.м., гараж літ. «В» -пл. 21,2 кв.м., хлів літ «Ж» пл. 25,0 кв.м., підвал літ «ж» пл.12,8, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав , індексний номер витягу 329031039 від 13.04.2023 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 329312853 від 17.04.2023 року ОСОБА_4 , є власником житлового будинку. Загальна площа (кв.м.): 276,6, житлова площа (кв.м.): 136,6, Опис: літня кухня Б, підвал б, гараж В, хлів Ж, вбиральня З, адреса АДРЕСА_1 .

За змістом статей 316, 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (стаття 364 ЦК України).

Відповідно до статті 131 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладення договору дарування житлового будинку) громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Частиною першою статті 722 ЦК України передбачено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Положеннями частини першої статті 377 ЦК України, частин четвертої та шостої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, переходить до особи без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до висновку експерта №28/19 від 02.09.2019 року пропонується наступний варіант поділу земельної ділянки будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 : виділити у власність ОСОБА_4 2/5 частини будинку та земельної ділянки: поверх 1: 2-1 коридор площею 7,10 кв.м.; 2-2 кухня 9,10 кв.м.; 2-3 кладова 3,30 кв.м.; 2-4 житлова 15,60 кв.м.;2-5 коридор 3,90 кв.м.; 2-6 коридор 8,00 кв.м.; 2-7 житлова 18,20 кв.м.; другий поверх: 2-8 коридор 2,90 кв.м.; 2-9 житлова 19,90, ;2-10 коридор 22,00 кв.м. та частину земельної ділянки 0,0208 га та площею 0,0066 га.

Виділити у власність ОСОБА_1 - 70/100 частини будинку та земельної ділянки: поверх 1: 1-1 коридор площею 5,70 кв.м.; 1-2 коридор 1,9 кв.м.; 1-3 туалет 1 кв.м.; 1-4 коридор 9,6 кв.м.; 1-5 кухня 6,7 кв.м.; 1-6 житлова 19,3 кв.м.; 1-7 житлова 15,6 кв.м.; 1-8 ванна 6 кв.м.; 2 поверх: 1-9 коридор 6,8 кв.м.; 1-10 коридор 1,80 кв.м.; 1-11 туалет 1,30 кв.м.; 1-12 коридор 11,10 кв.м.; 1-13 житлова 5,80 кв.м.; 1-14 житлова 21,00 кв.м. ; 1-15 житлова 21,20 кв.м.; цоколь: 1-16 господарське 4,40; 1-17 сходова 2,50 кв.м.; 1-18 гараж 10,60 кв.м.; 1-19 топочна 14,30 кв.м. та частину земельної ділянки площею 0, 616 га та площею 0,0024 га. (щоє відповідно 70/100 частини).

Виділити у спільну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 частину земельної ділянки загальною площею0,0003 га., 0,0006 га. та 0, 0009 га.

Відповідно висновку експерта, пропонується варіант поділу спірної земельної ділянки та будинковолодіння з врахуванням того, що ОСОБА_1 є власником 70/100 частин будинковолодіння. При цьому в матеріалах справи містяться докази тому, що ОСОБА_1 є власником 60/100 частини будинку АДРЕСА_1 , а не 70/100 частин.

Висновку експерта, яким визначено варіанти виділу ОСОБА_1 60/100 частин житлового будинку та земельної ділянки, що за адресою АДРЕСА_1 до суду не надано. Клопотань про призначення експертизи на вирішення якої необхідно постаивти питання про можливість виділу в натурі ОСОБА_1 60/100 частини будинку та 60/100 частини земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 , сторонами по справі не заявлялось.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог, оскільки належних та допустимих доказів тому, що технічно можливий виділ 60/100 частин будинку та земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , та відповідно 40/100 частин будинку та земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 до суду не надано.

Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 183, 316,317, 355, 369, 377, 717, 722 ЦК України, ст.. ст.. 120, 131 ЗК України, ст.ст. 10, 12, 18, 76, 77, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення частки, виділ частки в натурі із складу житлового будинку та земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 24.05.2023 року.

Суддя: О.В.Мазурок