Справа № 202/6094/22
Провадження № 2/202/381/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Разнатовської А.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Хабло К.О., Обслуговуючий кооператив Гаражно-будівельний кооператив "Янтарний" про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, права власності за ОСОБА_5 на гараж площею 25,6 кв.м., який розташований в Гаражно-будівельному кооперативі Обслуговуючому кооперативі "Янтарний" гараж № НОМЕР_1 , вчинений 17.11.2021 року на підставі рішення державного реєстратора Хабло Костянтина Олександровича, Верхівцевська міська рада Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020 внесені відомості в реєстр 23.11.2021 року, індексний номер рішення 61779131.

В обгрунтування своїх вимог, Позивач зазначає, що згідно виписки протоколу правління № 4 від 24.06.1986 року громадянин ОСОБА_4 став власником гаражу № НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі "Янтарний". В подальшому відповідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 28.10.1986 року № 497 ОСОБА_4 був прийнятий в члени ГСК "Янтарний" та став власником гаражу № НОМЕР_3 на підставі того ж протоколу правління, , а згідно запису в паспорті на право володіння гаражем ОСОБА_4 став власником гаражу № НОМЕР_4 .

Згідно відомостей з гаражного кооперативу власниками гаражу № НОМЕР_1 значились ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1

ОСОБА_4 зареєстрував неправомірно право власності на нерухоме майно, а саме гараж № НОМЕР_1 реєстраційний номер об`єкта 020 від 17.11.2021 року.

Добросовісним набувачем майна є ОСОБА_1 , який 29.03.2021 року купив у громадянина України ОСОБА_7 гараж № НОМЕР_1 в ОК ГБК "Янтарний".

Позивач вважає, що ОСОБА_4 шахрайським шляхом документально заволодів правом власності на гараж № НОМЕР_1 в Гаражно-будівельному кооперативі "Янтарний" та не є добросовісним набувачем, а тому просить скасувати запис про проведену державну реєстрацію речового права на гараж № НОМЕР_1 , розташований в Гаражно-будівельному кооперативі Обслуговуючому кооперативі "Янтарний, вчинену 17.11.2021 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа державний реєстратор Хабло К.О. у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, у яких зазначив, що 17.11.2021 року до нього звернулася фізична особа із заявою про право власності щодо гаражу № НОМЕР_1 . Реєстратором було розглянуті документи та прийнято рішення про державну реєстрацію права власності, оригінали документів повернув заявникові.

Представник Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив "Янтарний" у судовому засіданні, а також надала письмові пояснення по справі, у яких зазначила, що Довідку № 34 не заповнена її рукою, на ній не дійсний підпис і не дійсний підпис голови гаражного кооперативу.

Представником Відповідача 18.11.2022 року через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Позивач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 є власником або користувачем спірного гаражу. Позивач за допомогою належних та допустимих доказів не довів, що у нього існує право на спірний гараж та внаслідок неправомірних дій Третьої особи це право було порушене, представник Відповідача вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Позивачем через канцелярію суду 29.11.2022 року надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що на момент купівлі останнім гаражу № НОМЕР_1 , а саме 29.03.2021 року на за ким не було встановлено право власності на нерухоме майно, а саме гараж № НОМЕР_1 . Ствердження представника відповідача, що членські внески ніякого відношення до даного предмету позову не мають, не відповідають дійсності. Не зрозуміло, звідки з`явилось вже після прийняття Позивача до членів кооперативу довідка № 34 від 21.05.2021 року на підставі якої проведено державну реєстрацію прав власності.

20.12.2022 року представником Відповідача через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначено, що заборгованість Відповідача перед кооперативом не має ніякого відношення до предмету позову та предмету доказування, свідоцтво про право власності на гараж № НОМЕР_1 Відповідач ніколи не отримував. Згідно протоколу правління Кооперативу № 3 від 17.04.2021 року Позивача прийнято в члени кооперативу. Відповідач здійснив державну реєстрацію права власності на спірний гараж 17.11.2021 року. Отже у Позивача було достатньо часу (11 місяців) щоб здійснити за собою державну реєстрацію права власності на гараж. Позивач не надав суду докази того, що він звертався до державного реєстратора щодо вирішення свого питання.

Заслухавши сторін, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2021 року державним реєстратором Верхівцевської міської ради Хабло К.О. було проведено державну реєстрацію права власності від 17.11.2021 року, реєстраційний номер нерухомого майна 020, індексний номер 61779131.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №287726733 від 1 грудня 2021 року гараж АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано 17 листопада 2021 року за ОСОБА_5 реєстрацію проведено державним реєстратором Верхівцевської міської ради Хабло Костянтином Олександровичем на підставі довідки серія та номер 34, виданої ГБК ОК «Янтарний» 21 травня 2021 року.

Також, згідно паспорта на право власності кооперативним гаражем ГБК «Янтарний» №239 власником гаража є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як способи захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Аналогічні висновки викладені в п. 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340.

Суд вважає, що позивач, звертаючись до суду з позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, обрав неналежний спосіб захисту його прав та інтересів, адже починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.4,5,10,13,81,141, 259,263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Ісаєва