Справа № 346/2178/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/731/23
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судд Баркова В. М.,

суддів Василишин Л. В.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Возняк В. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22 березня 2023 року в складі судді Беркещук Б. Б., постановлену у м. Коломиї Івано-Франківської області, у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Петращук Марії Володимирівни,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Паращук М. В. від 29 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Скарга мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2016 року зобов`язано ОСОБА_3 провести перебудову добудови до квартири АДРЕСА_1 відповідно до державних будівельних та санітарних норм, а саме відокремити вказану добудову до квартири від будинку АДРЕСА_2 на цій самій вулиці протипожежною стіною 1-го типу. На виконання рішення суду 02 серпня 2016 року Коломийським міськрайонним судом видано виконавчий лист. Державним виконавцем Паращук М. В. 11 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. Однак, з моменту відкриття виконавчого провадження державний виконавець Патращук М. В. не вчиняла дії для виконання рішення суду. Натомість, 29 жовтня 2018 року враховуючи висновок будівельно-технічної експертизи, складений 19 червня 2018 року експертом Юзвенко Р. В., винесла постанову про закінчення виконавчого провадження.

Вважає, що вказана постанова державного виконавця є незаконною, оскільки до проведення виконавчих дій було залучено експерта Максимчин А. Д. Крім того, згідно з висновком експерта Самулевича В. М. від 10 грудня 2018 року № 30/з рішення суду на даний час не виконано.

Ураховуючи наведене, заявник просила суд визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 жовтня 2018 року № НОМЕР_1, винесену вказаним державним виконавцем.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останньою ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22 березня 2023 року поновлено строк звернення до суду зі скаргою та скаргу задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 жовтня 2018 року, винесену державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Паращук М. В., щодо примусового виконання виконавчого листа № 346/2178/15 виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 02 серпня 2016 року про зобов`язання ОСОБА_5 провести перебудову добудови до квартири АДРЕСА_1 у відповідності до державних будівельних та санітарних норм, а саме відокремити добудову до квартири АДРЕСА_1 від будинку АДРЕСА_2 по цій же вулиці протипожежною стіною 1-го типу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець не виносив постанови про залучення експерта Юзвенко Р. В. при виконанні зазначеного виконавчого листа, тому не було підстав приймати до уваги складений цим експертом висновок про виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні суду першої інстанції, обставина справа, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дійсно постановою державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Паращук М. В. від 29 жовтня 2018 року було закрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №346/2178/15 про зобов`язання ОСОБА_3 провести перебудову добудови до квартири АДРЕСА_1 відповідно до державних будівельних та санітарних норм. Не погоджуючись із вказаною постановою представник стягувача ОСОБА_1 звернулась до суду із цією скаргою. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04 червня 2019 року було задоволено скаргу та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 жовтня 2018 року. При цьому судом зазначено, що ухвала підлягає до негайного виконання. На виконання цієї ухвали суду державним виконавцем 27 червня 2019 року відновлено виконавче провадження № НОМЕР_1. У подальшому на підставі заяви представника стягувача виконавчий документ на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто стягувану. А тому вважає, що суд мав закрити провадження у справі, оскільки у даному випадку відсутній предмет спору.

Також зазначає, що на час винесення оскаржуваної ухвали Коломийський МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області ліквідований.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі подав клопотання про розгляд справи без участі його представника, а тому суд відповідно до положень статті 372 ЦПК України розглянув справу в відсутності учасників справи.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2016 року скасовано рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 грудня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким зобов`язано ОСОБА_3 провести перебудову добудови до квартири АДРЕСА_1 у відповідності до державних будівельних та санітарних норм, а саме: відокремити добудову до квартири АДРЕСА_3 протипожежною стіною 1-го типу.

На виконання зазначеного рішення Коломийським міськрайонним судом 02 серпня 2016 року видано виконавчий лист.

11 серпня 2016 року державний виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС Паращук М. В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (том 1, а.с. 37).

У вересні 2016 року представник стягувача ОСОБА_1 зверталася до начальника вказаного відділу ДВС з клопотанням про залучення експерта Максимчина А. Д. до проведення виконавчої дії, а 06 жовтня 2016 року - з вимогою про залучення вказаного експерта (том 1, а.с. 31, 32).

Постановою державного виконавця від 06 жовтня 2016 року призначено Максимчина А. Д. експертом з примусового виконання виконавчого листа. Зобов`язано Максимчина А. Д. прибути для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час виконання і потребують спеціальних знань, та надати висновок з приводу того, чи здійснено боржником ОСОБА_3 перебудову добудови відповідно до державних будівельних та санітарних норм (том 1, а.с. 39)

Відповідно до акта державного виконавця від 05 травня 2017 року при виході на місце виконання встановлено, що протипожежна стіна 1-го типу відсутня, рішення суду не виконане, експертом визначено параметри будівництва протипожежної стіни (том 1, а.с. 16).

В подальшому, примусове виконання рішення суду призначались на 12 червня, 29 серпня 2017 року, до яких залучався експерт Максимчин А. Д. (том 1, а.с. 11, 12, 15).

ОСОБА_1 20 липня 2017 року та 16 листопада 2017 року зверталася з письмовими заявами до вказаного відділу ДВС, в яких просила не призначати іншого експерта у зв`язку з його перебуванням у відпустці та на навчанні (а.с. 9, 14).

Відповідно до висновку № 360 будівельно-технічної експертизи, складеного 19 червня 2018 року судовим експертом СП «Західно-Український експертно-консультативний центр» Юзвенко Р. В. на замовлення ОСОБА_8 , існуюча стіна, яка збудована власником квартири АДРЕСА_1 , між добудовою до цієї квартири та будинком АДРЕСА_2 по цій же вулиці, відповідно до п.п. 6.7 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги» відноситься до протипожежної самонесучої стіни І типу (том 1, а.с. 5-8).

На підставі вказаного висновку будівельно-технічної експертизи, державний виконавець 29 жовтня 2018 року винесла постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа (том 1, а.с. 4).

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи, що відповідно до положень статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» судовий експерт Юзвенко Р. М. не залучалась до участі щодо виконання рішення суду, у матеріалах справи відсутні належні докази про виконання рішення суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 жовтня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що: «підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04 червня 2019 року, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року, ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду зі скаргою та скаргу задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 жовтня 2018 року, винесену державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Паращук М. В., щодо примусового виконання виконавчого листа №346/2178/15 виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 02 серпня 2016 року про зобов`язання ОСОБА_5 провести перебудову добудови до квартири АДРЕСА_1 у відповідності до державних будівельних та санітарних норм, а саме відокремити добудову до квартири АДРЕСА_1 від будинку АДРЕСА_2 по цій же вулиці протипожежною стіною 1-го типу (том 1, а.с.62-65, 103-108).

На підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 04 червня 2019 року старшим державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Паращук М. В. 27 червня 2019 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження (том 3, а.с.73).

14 серпня 2019 року старший державний виконавець Паращук М. В. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої виконавчий лист №346/2178/15 повернуто стягувану згідно заяви представника стягувача від 12 серпня 2019 року (том 3, а.с.74-75, 77).

Постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1, а.с. 189-193).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що винесення 27 червня 2019 року постанова про відновлення виконавчого провадження, не звільняє суд під час нового розгляду справи від обов`язку надати оцінку діям державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 жовтня 2018 року, правомірність якої була предметом поданої до суду скарги заявника.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про ліквідацію Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, оскільки наказом Міністерства юстиції України від 17 грудня 2019 року за № 4053/5 виведено районні відділи державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції в областях та введено їх до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції з підпорядкуванням цим міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 червня 2023 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

Є. Є. Мальцева