Справа № 175/2048/21
Провадження № 6/175/28/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді Дараган Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Шакірової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Славутич» про визнання виконавчих документів таким, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Славутич» про стягнення боргу.

Боржники у поданій до суду заяві просять визнати виконавчі документи виконавчі листи № 175/2048/21, виданими Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Славутич» на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором процентної позики № 201219 від 20 грудня 2019 року у розмірі 1011739 гривень 75 копійок, такими, що не підлягають виконанню.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 і представник боржника ФГ «Славутич» заяви підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судове засідання стягувач та інші боржники не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Суд, вислухавши пояснення боржника, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку неможливість задоволення цієї заяви, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Славутич» про стягнення боргу задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Славутич» на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором процентної позики № 201219 від 20 грудня 2019 року у розмірі 1011739 гривень 75 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 2529 гривень 35 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 2529 гривень 35 копійок. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 2529 гривень 35 копійок. Стягнуто з ФГ «Славутич» на користь держави судові витрати у розмірі 2529 гривень 35 копійок. Зазначене рішення суду набрало законної сили 10 січня 2023 року.

На виконання судового рішення у цій справі були видані виконавчі документи виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Славутич» на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором процентної позики № 201219 від 20 грудня 2019 року у розмірі 1011739 гривень 75 копійок, які були пред`явлені стягувачем до виконання в порядку, визначеному для виконання судових рішень.

Зазначені виконавчі документи були пред`явлені стягувачем ОСОБА_4 до виконання в порядку, визначеному для виконання судових рішень. На підставі виконавчих листів приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. були відкриті виконавчі провадження.

Так, виходячи зі змісту положень ст. 432 ЦПК України, вбачається, що виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання; та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України не є вичерпним, оскільки передбачає також й інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду, викладених у постанові від 20 лютого 2019 року (справа № 2-4671/11).

Разом із цим, всупереч зазначеним вимогам закону заявники боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФГ «Славутич» не надали будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року не набрало законної сили. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Так само відсутні будь-які докази помилкової видачі судом виконавчих листів.

Посилання боржників на те, що виконавчі листи були видані за заочним рішенням, яке не набрало законної сили, які є фактично єдиним обґрунтуванням для визнання виконавчих документів таким, що не підлягають виконанню, суд не може прийняти до уваги оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними, зводяться до особистого сприйняття і довільного тлумачення боржниками обставин та норм процесуального права. Так, виконавчі листи у цій справі були видані на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, тобто після спливу 30 днів з дня його проголошення. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, судове рішення було проголошено 07 грудня 2022 року, у день його проголошення відповідачам воно не було вручено і відповідач ОСОБА_1 отримав це судове рішення 30 грудня 2022 року. Заява про перегляд заочного рішення була подана відповідачами лише 17 січня 2023 року, тобто з пропуском встановленого ЦПК України тридцяти денного строку, у зв`язку із чим відповідачами у заяві про перегляд заочного рішення було зазначено про необхідність поновлення пропущеного строку на подання цієї заяви. До того ж, подання заяви про перегляд заочного рішення з пропуском встановленого ч. 2 ст. 284 ЦПК України не є підставою для не набрання або зупинення набрання законної сили заочним рішенням. Наразі заява про перегляд заочного рішення судом по суті ще не розглянута і питання як про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, так і про скасування заочного рішення не вирішено.

Жодних інших підстав, з яких виконавчі листи можуть бути визнані судом такими, що не підлягають виконанню, в заяві не зазначено і під час судового розгляду судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів, викладених в заяві, оскільки жодного доказу того, що виконавчі листи були видані помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, суду не надано, а тому відсутні обґрунтовані підстави вважати, що виконавчі документи виконавчі листи мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви, а за таких обставин в задоволенні заяви про визнання виконавчих документів таким, що не підлягають виконанню, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «Славутич» про визнання виконавчих документів таким, що не підлягають виконанню, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2023 року.

Суддя: