26.06.2023 Справа № 756/4012/23
Унікальний №756/4012/23
Провадження №2/756/2861/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

26 червня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Демченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМЕЙТ» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЛІМЕЙТ», у якому просить стягнути з ТОВ «ЛІМЕЙТ» суму основного боргу у розмірі 42 400,00 грн., суму нарахованих 3% річних у розмірі 331,07 грн., суму нарахованого індексу інфляції у розмірі 923,80 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та ТОВ «ЛІМЕЙТ» було досягнуто усну домовленість з приводу того, що ТОВ «ЛІМЕЙТ» забезпечує продаж (поставку) товару - зарядної станції EcoFlow RIVER 2 Pro, у кількості 1 шт., вартістю 42 400,00 грн., а позивач зобов`язується у свою чергу оплатити її вартість.

Зокрема сторонами, в усній формі було погоджено, що ТОВ «ЛІМЕЙТ» забезпечує відправку товару, користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта», на адресу ОСОБА_1 , у день отримання від останнього оплати.

12.12.2022 року ТОВ «ЛІМЕЙТ» було виставлено рахунок-фактуру №221550 на оплату вартості товару на суму 42 400,00 грн.

Згідно виставленого рахунку-фактури №221550 ОСОБА_1 12.12.2022 року сплатив на користь ТОВ «ЛІМЕЙТ» 42 400,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 12.12.2022 року.

У свою чергу відповідачем не вжито жодних заходів та не забезпечено поставки оплаченого товару.

Позивач з метою врегулювання спору мирним шляхом звертався до ТОВ «ЛІМЕЙТ» з вимогами від 17.01.2023 року та від 01.02.2023 року, якими просив повернути 42 400,00 грн. однак відповідачем жодним чином на вимоги не відредаговано, тому позивач звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від останнього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в зв`язку з чим суд визнає їх неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за їхньої відсутності по наявним в справі доказам, та вважає за можливе постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За твердженнями ОСОБА_1 , між ним та ТОВ «ЛІМЕЙТ» було досягнуто усну домовленість з приводу того, що ТОВ «ЛІМЕЙТ» забезпечує продаж (поставку) товару - зарядної станції EcoFlow RIVER 2 Pro, у кількості 1 шт., вартістю 42 400,00 грн., а позивач зобов`язується у свою чергу оплатити її вартість.

Зокрема сторонами, в усній формі було погоджено, що ТОВ «ЛІМЕЙТ» забезпечує відправку товару, користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта», на адресу ОСОБА_1 , у день отримання від останнього оплати.

12.12.2022 року ТОВ «ЛІМЕЙТ» було виставлено рахунок-фактуру №221550 на оплату вартості товару на суму 42 400,00 грн.

Згідно виставленого рахунку-фактури №221550 ОСОБА_1 12.12.2022 року сплатив на користь ТОВ «ЛІМЕЙТ» 42 400,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 12.12.2022 року.

Відповідачем не вжито жодних заходів та не забезпечено поставки оплаченого товару.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ТОВ «ЛІМЕЙТ» з вимогами від 17.01.2023 року та від 01.02.2023 року, якими просив повернути 42 400,00 грн. однак відповідачем жодним чином на вимоги не відредаговано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно розрахунків позивача сума нарахованих 3% річних становить 331,07 грн., сума нарахованого індексу інфляції у становить 923,80 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести чи спростувати, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ЛІМЕЙТ» про стягнення суми основного боргу у розмірі 42 400,00 грн., суми нарахованих 3% річних у розмірі 331,07 грн., суми нарахованого індексу інфляції у розмірі 923,80 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 215, 259, 263, 264, 280 ЦПК України, ст. 526, 610, 626, 655, 662, 698 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМЕЙТ» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМЕЙТ» (місцезнаходження м. Київ, просп. Оболонський, 35, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 42 400 (сорок дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок, суму нарахованих 3% річних у розмірі 331 (триста тридцять одну) гривню 07 копійок, суму нарахованого індексу інфляції у розмірі 923 (дев`ятсот двадцять три) гривні 80 копійок та понесені судові витрати у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук