Провадження №22-ц/812/551/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Миколаїв

Справа № 484/4151/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В.

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області,

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 , поданою її представником ОСОБА_3 ,

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Максютенко О.А., 27 березня 2023 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 4 квітня 2023 року,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 12 травня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 березня 2020 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 зазначав, що діти проживають з ним. Між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей. Зазначав, що він має постійне місце проживання, де створені усі умови для проживання дітей, спиртними напоями не зловживає, добре ставиться до дітей, піклується про стан їхнього здоров`я. Відповідачка не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона є працездатною, здоровою, а тому має можливість надавати кошти на утримання дітей.

Посилаючись на викладене, просив визначити місце проживання дітей з ним та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2023 року позов задоволено. Визначено місце проживання дітей з батьком ОСОБА_1 за адресою будинок АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та малолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дітьми повноліття починаючи з 28 листопада 2022 року.

Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 , просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що у сторін є ще повнолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається у Одеському національному морському університеті на денній формі навчання, на платній основі, термін навчання рівня бакалавр до 30 червня 2024 року . Відповідачка допомагає їй у фінансуванні навчання та проживання, що підтверджується копіями банківських квитанцій.

З огляду на викладене відповідачка не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 від її заробітку.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином ( а.с. 109,116,117).

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідачки та її представника. Доводи апеляційної скарги підтримують та просять її задовольнити.

У зв`язку з цим, апеляційний суд розглядав справу у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що з 12 травня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 березня 2020 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти знаходяться на утриманні позивача, який виховує їх, піклується про їх здоров`я, створює належні умови для проживання. Відповідачка добровільно допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідачка є здоровою, працездатною особою, тобто може мати дохід, а відтак в змозі утримувати свої дітей. ОСОБА_2 не подано доказів, які підтверджують обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та доказів неспроможності надання матеріальної допомоги на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, як то визначено ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства".

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що вона допомагає у фінансуванні навчання та проживання спільній з позивачем повнолітній доньці ОСОБА_9 , яка навчається у Одеському національному морському університеті на денній формі навчання на платній основі, не можуть бути підставою для скасування судового рішення про стягнення аліментів на утриманні малолітніх дітей з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, тоді як обов`язок батьків утримувати дитину ( ст. 180 СК України) такої умови не містить.

Отже, на батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, як малолітніх дітей так і повнолітніх, які продовжують навчання.

До того ж, постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 травня 2023 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про стягнення аліментів з ОСОБА_10 про стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_11 , 2002 року народження, яка продовжує навчання. Постанову мотивовано відсутністю правових підстав у позивача для звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. Повнолітня донька, яка зареєстрована за іншою адресою, ніж мама, не позбавлена можливості самостійно звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що вона не відмовляється самостійно допомагати матеріально своїм дітям, однак, відповідач не дозволяє їй це робити фізично не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодними доказами у справі.

Судом першої інстанцій правильно встановлені фактичні обставини справи і застосовано норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу в частині стягнення аліментів слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, а тому, відповідно до ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.Б.Кушнірова

І.В. Лівінський

Повний текст постанови складено 30 травня 2023 року.