Постанова

Іменем України

21 червня 2023 року

м. Київ

справа № 175/3593/20

провадження № 61-2785св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Слобожанська селищна рада,

особа, яка подала апеляційну скаргу - керівник Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради на ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у складі колегії суддів Барильської А. П., Деркач Н. М., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слобожанської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай).

Позов мотивований тим, що він 09 лютого 1996 року був прийнятий на посаду водія в ПРОФКОМ орендного підприємства «Перемога» Дніпропетровського району відповідно до наказу №2 від 09 лютого 1996 року. 01 червня 1999 року звільнився за власним бажанням. 03 червня 1999 року позивач був прийнятий на посаду економіста по реалізації в КСП «Перемога». Згідно з рішенням Дніпропетровської районної державної адміністрації від 28 серпня 2000 року за № 04052264Ю0010778 01 вересня 2000 року КСП «Перемога» було реорганізоване в сільськогосподарський виробничий кооператив «Перемога». 27 грудня 2000 року позивача було звільнено з СВК «Перемога» у зв`язку з скороченням штату.

Зазначає, що під час паювання сільськогосподарських земель СВК «Перемога» з невідомих причин його не було включено до списків громадян - членів СВК «Перемога», які мали право на земельну частку (пай), на його ім`я не видали відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), а відтак і державний акт на право власності на земельну ділянку.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай), площею 3,2 га, в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього СВК «Перемога», що знаходиться на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Виділення земельної частки (паю) вирішено провести за рахунок земель комунальної власності Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Керівник Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року закрито провадження за апеляційною скаргою Слобожанської окружної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради, на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай). Повернуто Слобожанській окружній прокуратурі передчасно подану апеляційну скаргу. Роз`яснено, що заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за письмовою заявою відповідача у відповідності зі статтями 284-285 ЦПК України і лише в разі залишення судом першої інстанції такої заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, згідно з частиною четвертою статті 287 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що Слобожанська окружна прокуратура, яка діє в інтересах та від імені відповідача у справі - Слобожанської селищної ради звернулася з апеляційною скаргою на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року без дотримання порядку перегляду заочного рішення, передбаченого розділом ІІІ Главою 11 ЦПК України. Заяви про перегляд вказаного заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року Слобожанська окружна прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради, не подавала. Вказані обставини свідчать про передчасне подання Слобожанською окружною прокуратурою, яка діє в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради, апеляційної скарги на вказане заочне рішення без звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд цього заочного рішення, відповідно до статей 284-285 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

У лютому 2023 року заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржену ухвалу і передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, лише за письмовою заявою відповідача, і це є лише його персоніфікованим правом. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі № 462/3542/16-ц (провадження № 61-7677св18), від 12 червня 2019 року у справі № 308/8618/17 (провадження № 61 -23208св 18), від 05 лютого 2020 року у справі №369/1534/18 (провадження № 61-478св18), від 0$ квітня 2020 року у справі №488/3949/16-ц (провадження № 61-3498св20), від 22 липня 2020 року у справі № 760/13894/14-ц (провадження 61-19413св19), від 07 вересня 2022 року у справі № 294/1347/17 (провадження № 61-4584ск22).

Разом з цим, враховуючи особливий статус прокурора у цивільному процесі та спеціальний порядок перегляду заочних судових рішень, судові рішення, ухвалені Верховним Судом щодо перегляду заочних судових, ініційованого прокурором у справах, порушених за позовами інших осіб, відсутні.

Закриваючи апеляційне провадження на підставі статті 362 ЦПК України апеляційний суд не врахував, що Слобожанська окружна прокуратура не була стороною у справі, тому не могла оскаржити заочне рішення рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року в порядку, передбаченому частиною першою статті 284 ЦПК України.

Разом з цим, Верховним Судом при постановленні рішення по суті позовних вимог від 19 січня 2022 року у справі № 626/87/17, які є подібними до справи №175/3593/20, не знайшов порушень процесуального законодавства при оскарженні прокурором заочного рішення до суду апеляційної інстанції без попереднього його перегляду в порядку статей 284, 287 ЦПК України.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

01 червня 2023 рокуухвалою Верховного Суду відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради на ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року залишено без розгляду. Справу призначено до судового розгляду. Відмовлено заступнику керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради, у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні.

Позиція Верховного Суду

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

Глава 8 «Заочний розгляд справи» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У частинах другій та третій статті 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У частині другій статті 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з частиною першою, четвертою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Тлумачення статей 284, 287, 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який ухвалив заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Вказаний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 760/13894/14.

Процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, лише за письмовою заявою відповідача, і це є лише його персоніфікованим правом. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі №462/3542/16-ц (провадження № 61-7677св18), від 12 червня 2019 року у справі № 308/8618/17 (провадження № 61-23208св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 369/1534/18 (провадження № 61-47851св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 488/3949/16-ц (провадження № 61-3498св20), від 22 липня 2020 року у справі № 760/13894/14-ц (провадження № 61-19413св19).

Оскільки Слобожанська селищна рада є відповідачем у справі, в інтересах якої подав апеляційну скаргу керівник Слобожанської окружної прокуратури, то апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про закриття апеляційного провадження через недотримання порядку перегляду заочного рішення.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2018 року у справі № 756/11925/16-ц (провадження № 61-33409св18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстави для висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року про закриття апеляційного провадження залишити без змін.

Постанова судукасаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук