Справа № 214/1963/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання Гончар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу № 214/1963/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Саксаганський районний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, суд

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 року заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт того, того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривий Ріг Дніпропетровської області постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та все життя проживав в м. Кривий Ріг та на дату 24.08.1991 року набуття незалежності України проживав і був зареєстрований з 27.11.1990 по 07.05.1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто фактично набув громадянства України, а в період з лютого 1999 року по теперішній час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В період з 26.03.1991 року по 11.08.1992 року працював в Криворізькому психоневрологічному диспансері. Під час поїздки в громадському транспорті ним було втрачено паспорт громадянина СРСР (паспорт серія: НОМЕР_1 , виданий 24.06.1988 року Довгинцівським РВ Криворізького МВ МВС УРСР), а паспорт громадянина України він не отримував. У зв`язку із втратою заявником паспорта громадянина СРСР та потребою в оформленні паспорта громадянина України, заявник звертався до Саксаганського районного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС України у Дніпропетровські області, але отримав відмову з вказівкою звернутись із вищезазначеною заявою до суду. Заявник позбавлений прав громадянина України та, наразі, вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, шляхом встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 року матеріали цивільної справи передано в провадження судді Чернової Н.В.(а.с. 32).

Ухвалою суду від 29.03.2023 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження по справі (а.с. 36-37).

Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, заяву підтримує повністю та наполягає на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи Саксаганського районного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Поліщук М.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, при ухвалені рішення покладалась на розсуду суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кривий Ріг, про що в книзі реєстрації актів про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 зроблено актовий запис №2337, та батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.04.1978 року Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу. (а.с.10).

Окрім того, заявник одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який наданий Державою податковою адміністрацією України у Саксаганському районі, відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 18.02.1998 року. (а.с.9)

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_4 від 17.08.1981 року, ОСОБА_1 в період з 26.03.1991 року по 11.08.1992 року працював в Криворізькому психоневрологічному інтернаті. (а.с.11-12).

Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради №1349 від 23.02.2023 року, ОСОБА_1 дійсно працював в Криворізькому психоневрологічному диспансері з 26.03.1991 року по 11.02.1992 року (наказ №141к від 11.08.1992 року) палатний санітар відділення №2, виконуючого функції психоприймальника). (а.с.17-зворот).

Згідно наказу №53-К від 25.03.1991 року ОСОБА_1 прийнятий палатним санітаром в 2-е відділення, виконуючого функції прихоприймальника, з 26.03.1991 року. (а.с. 18).

Згідно наказу №141-К від 11.08.1992 року ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням з 11.08.1992 року (а.с. 19).

Відповідно до відповіді директора Департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради Л. Зеленською щодо надання архівної інформації від 22.02.2023 року, слідує, що за відомостями, що містяться в картотеці з питань реєстрації фізичних осіб місце проживання ОСОБА_1 з 27.11.1990 року по 07.05.1996 рік зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.15)

Згідно акту про встановлення факту проживання без реєстрації, який підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_3 , який підтверджує що заявник ОСОБА_1 фактично проживав без державної реєстрації місця проживання (без прописки), в період з лютого 1999 року до теперішньго часу в квартирі АДРЕСА_4 разом з власницею квартири, громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. (а.с.14).

Як вказував заявник, у зв`язку із втратою ним паспорта громадянина СРСР та потребою в оформленні паспорта громадянина України він звернувся до Саксаганського районного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Однак листом Саксаганського районного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області йому було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України та рекомендовано звернутись до суду. 9а.с. 21, 21-зворот).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Тлумачення статті 315 ЦПК України перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як встановлено ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вiльно пересуватися i обирати собі місце проживання у межах кожної держави; кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, i повертатися у свою країну.

Законом України «Про громадянство України», зокрема статтею 3 визначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статті, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом країни «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, зі змінами, суд повинен навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлені факти. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Враховуючи те, що заявником до суду надано належні та допустимі докази того, що він проживав на території України, суд вважає і доведеним у судовому засіданні факт проживання в Україні заявника ОСОБА_1 , станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Саксаганський районний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Судові витрати не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

заінтересована особа Саксаганський районний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, адреса: вул. Володимира Великого, б. 47К, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Суддя Н.В.Чернова