Справа № 495/8568/16-ц
№ провадження 2/495/724/2023
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.

Справа № 495/8568/16-ц,

Особисто відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності,

представника позивача прокурора Колесніченко І.В.,

представника третьої особи адвоката Кушнір В.В.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, місце знаходження якого: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39, звернувся до Білгород-Дністровської міськрайонного суду Одеської області із позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 21, ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_7 , ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_8 , ОСОБА_10 , адреса: АДРЕСА_9 , ОСОБА_11 , адреса: АДРЕСА_10 , ОСОБА_12 , адреса: АДРЕСА_11 , ОСОБА_13 , адреса: АДРЕСА_11 , ОСОБА_14 , адреса: АДРЕСА_12 , ОСОБА_15 , адреса: АДРЕСА_13 , ОСОБА_16 , адреса: АДРЕСА_14 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56, про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності, просить суд: визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року за №2745 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_2 та іншим (всього 16 чоловік) для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_15 »; визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , індексний номер: 32627880 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0415 га по АДРЕСА_16 (кадастровий номер :02:005:0055); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , індексний номер: 32628656 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0365 га по АДРЕСА_17 (кадастровий номер :02:005:0056); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 , індексний номер: 32919282 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0368 га по АДРЕСА_18 (кадастровий номер :02:005:0057); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 , індексний номер: 32949145 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0371 га по АДРЕСА_19 (кадастровий номер :02:005:0058); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_5 , індексний номер: 32628877 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0373 га по АДРЕСА_20 (кадастровий номер :02:005:0059); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_6 , індексний номер: 32629612 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0376 га по АДРЕСА_21 (кадастровий номер :02:005:0060); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_7 , індексний номер: 32612363 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0379 га по АДРЕСА_22 (кадастровий номер :02:005:0064); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_8 , індексний номер: 32547475 від 22.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0353 га по АДРЕСА_23 (кадастровий номер :02:005:0066); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_9 , індексний номер: 32644633 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 на земельну ділянку площею 0,6166 га по АДРЕСА_24 (кадастровий номер :02:005:0069); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_10 , індексний номер: 32644009 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_10 на земельну ділянку площею 0,0379 га по АДРЕСА_25 (кадастровий номер :02:005:0071); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_11 , індексний номер: 32644411 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_11 на земельну ділянку площею 0,0376 га по АДРЕСА_26 (кадастровий номер :02:005:0073); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_12 , індексний номер: 32629298 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_12 на земельну ділянку площею 0,0374 га по АДРЕСА_27 (кадастровий номер :02:005:0079); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_13 , індексний номер: 32624114 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_13 на земельну ділянку площею 0,0371 га по АДРЕСА_28 (кадастровий номер :02:005:0084); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_14 , індексний номер: 33098624 від 03.02.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_14 на земельну ділянку площею 0,0368 га по АДРЕСА_29 (кадастровий номер :02:005:0087); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_15 , індексний номер: 32644076 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 0,0365 га по АДРЕСА_30 (кадастровий номер :02:005:0092); визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_16 , індексний номер: 32950012 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_16 на земельну ділянку площею 0,055 га по АДРЕСА_31 (кадастровий номер :02:005:0090); стягнути з відповідачів на користь прокуратури Одеської області судовий збір.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідачів та третьої особи.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2745 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва: ОСОБА_2 , площею 0,0415 га по АДРЕСА_16 /кадастровий номер :02:005:0055/; ОСОБА_3 , площею 0,0365 га по АДРЕСА_17 /кадастровий номер :02:005:0056/; ОСОБА_1 , площею 0,0368 га по АДРЕСА_18 /кадастровий номер :02:005:0057/; ОСОБА_4 , площею 0,0371 га по АДРЕСА_19 /кадастровий номер :02:005:0058/; ОСОБА_5 , площею 0,0373 га по АДРЕСА_20 /кадастровий номер :02:005:0059/; ОСОБА_6 , площею 0,0376 га по АДРЕСА_21 /кадастровий номер :02:005:0060/; ОСОБА_17 , площею 0,0379 га по АДРЕСА_22 /кадастровий номер :02:005:0064/; ОСОБА_8 , площею 0,0353 га по АДРЕСА_23 /кадастровий номер :02:005:0066/; ОСОБА_9 , площею 0,0383 га по АДРЕСА_24 /кадастровий номер :02:005:0069/; ОСОБА_10 , площею 0,0379 га по АДРЕСА_25 /кадастровий номер :02:005:0071/; ОСОБА_11 , площею 0,0376 га по АДРЕСА_26 /кадастровий номер :02:005:0073/; ОСОБА_12 , площею 0,0374 га по АДРЕСА_27 /кадастровий номер :02:005:0079/; ОСОБА_13 , площею 0,0371 га по АДРЕСА_28 /кадастровий номер :02:005:0084/; ОСОБА_14 , площею 0,0368 га по АДРЕСА_29 /кадастровий номер :02:005:0087/; ОСОБА_15 , площею 0,0365 га по АДРЕСА_32 /кадастровий номер :02:005:0092/; ОСОБА_16 , площею 0,0550 га по АДРЕСА_33 /кадастровий номер :02:005:0090/.

На підставі зазначеного рішення селищної ради реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно та прийнято рішення про державну реєстрацію права власності.

Позивач наполягає, що рішення Затоківської селищної ради має бути визнано судом незаконним,свідоцтва про право власності недійсними, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасовані, з підстав того, що Генеральним планом смт. Затока, затвердженим рішенням Затоківської селищної ради від 25.02.2005 року № 1461 не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво на вказаній території смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області.

Стверджує, що згідно викопіювання з Ген. плану смт. Затока, виконаного архітектором Затоківської селищної ради Майченко А.Г., зазначена територія визначена як землі рекреаційних установ.

Більш того, позивач вказує,що рішенням Затоківської селищної ради від 04.06.2008 № 219 товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» затверджено містобудівне обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока, згідно якого вказана земельна ділянка загальною площею 4,437 га, що розташована на відстані 70-110 метрів від урізу води у Лиманському районі смт. Затока біля земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ТОВ «Укрбудінвест», передбачена для розміщення пляжно-розважального комплексу згідно містобудівних норм.

У зв`язку з чим, відведення вказаних земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництво не відповідає наявній містобудівній документації, що є грубим порушенням приписам земельного та містобудівного законодавства.

Крім того, згідно звернення ТОВ «Укрбудінвест» встановлено, що ухвалами Приморського районного суду від 01.06.2012 року та 05.07.2012 року у справі № 1522/12731/12 вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено дію пунктів 2 та 3 рішення Затоківської селищної ради № 824 від 16.05.2012 року та зобов`язано не вчиняти будь-які дії будь-яким особам, включаючи Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, виконавчий комітет Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, щодо земельної ділянки площею 4,437 га, розташованої в Лиманському районі, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області, яка згідно розробленого містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату ТОВ «Укрбудінвест» з північного заходу межує з земельною ділянкою, наданою в користування ТОВ «Укрбудінвест», на час розгляду справи».

На виконання ухвал про забезпечення позову відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в рамках виконавчого провадження № 33301702, 10.07.2012 року повідомлено Затоківську селищну раду про вжиття заходів забезпечення позову, про що складено постанову про закінчення виконавчого провадження від 02.08.2012 року.

Крім того, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.12.2014 року у справі № 495/6508/14-а заборонено, зокрема, Затоківській селищній раді Білгород - Дністровської ради Одеської області, відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровському Одеської області, Головному управлінню Держземагентства в Одеській області та іншим особам вчиняти будь-які дії, зокрема давати згоду на розробку проектів відводу, затверджувати проекти відводу, передавати у приватну (безоплатну) власність будь-яким особам, присвоювати кадастрові номера, здійснювати нормативну оцінку та інші дії в межах земельної ділянки загальною площею 4,437 га., що розташована в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області яка межує з південного сходу - пляжною зоною Чорного моря, з північного заходу - територією пансіонату Клубний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (земельна ділянка площею 35,034 га., що знаходиться в оренді ТОВ «Укрбудінвест»), з північного сходу та південного заходу - продовження пляжної зони, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

На виконання вказаної ухвали суду головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області листом від 25.12.2014 року № 09.123057/В-7/814 повідомлено Затоківську селищну раду про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2014 року, який отримано представником селищної ради 26.12.2014 року о 10:45 год.

Також, головним державним виконавцем складено акт від 26.12.2014 року, згідно якого заступнику Затоківського селищного голови Скрипник С.І. вручено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що Затоківською селищною радою здійснено передачу земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва в порушення приписів ст. 118 ЗК України, ст.ст. 5, 16-17, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 20, 21 Закону України «Про основи містобудування», що є підставою для визнання незаконним та скасування рішення селищної ради.

Вказані порушення і стали підставою для звернення до суду позивачем в інтересах держави з відповідним позовом.

Від представників відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_13 до суду надійшли письмові заперечення від 30.05.2017 року та відзив на позовну заяву від 27.03.2018 року, згідно яких адвокат Громик О.О. та адвокат Недашківський А.В. вказують, що містобудівною документацією, тобто генеральним планом смт. Затока, затвердженим рішенням Затоківської селищної ради № 1461 від 25 лютого 2005 року, не встановлено будь-яких містобудівних обмежень, у тому числі зон обмеженої містобудівної діяльності, щодо територій за рахунок яких відводились земельні ділянки.

Натомість, як зазначає позивач, містобудівною документацією встановлено можливість здійснення будівництва на даній території, а відтак право визначати, які об`єкти стаціонарної рекреації буде розміщено на їх ділянках та для яких цілей будуть використовуватись земельні ділянки належить виключно власнику земельних ділянок, яким у даному випадку є Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

До того, зазначають, що повноваження, які полягають у проведенні перевірки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівній документації, належать спеціально уповноваженими органами виконавчої влади.

За результатами проведення зазначеної перевірки вказані вище органи надають відповідний висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у погодженні.

Висновками Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок було погоджено та, зокрема, зазначено, що розміщення земельної ділянки відповідає Генеральному плану смт Затока, затвердженому рішенням Затоківської селищної ради № 1461 від 25 лютого 2005 року.

Наявність висновків виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури є офіційним підтвердженням відповідності документації із землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівній документації та відповідно спростуванням доводів позивача про наявність порушень вимог містобудівного законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень.

До того ж дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень, відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства перевірена проведеною державною експертизою.

Тож, враховуючи, що рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29 грудня 2014 року прийняте на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який отримав позитивний висновок обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації, доводи позивача, щодо порушень приписів земельного та містобудівного законодавства, спростовуються як нормами, так і висновками згаданого вище спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

Крім того, ухвалою Приморського райсуду по справі № 1522/12731/12, було вжито заходи забезпечення позову щодо невизначеного, в розумінні загальних засад інституту цивільного права об`єкта цивільних прав, а в розумінні законодавства до частини земної поверхні, місце розташування якої визначити неможливо, в той час як рішенням Затоківської селищної ради № 2746 у приватну власність громадян було передано сформовані земельні ділянки, із кадастровими номерами та чітко визначеними межами.

До того ж, вказані в ухвалі заходи забезпечення позову були обмежені у часі, а саме їх здійснення можливе було саме на час розгляду справи, тобто до остаточного його вирішення 11.02.2014 року.

Щодо посилання позивача на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 24.12.2014 року у справі № 495/6508/14-а, то 17.03.2015 року вона, з мотивів норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, була скасована ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду.

У зв`язку з наведеним, відповідачі вважають хибним висновок про порушення селищною радою ст. 124 Конституції України, оскільки на момент прийняття рішення про передачу у власність громадянам земельних ділянок, жодних обтяжень та заборон щодо таких земельних ділянок не існувало.

До того ж відповідачі наполягали на відсутності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, оскільки наявний орган, що здійснює державний нагляд /контроль/ за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів - Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є самостійним суб`єктом звернення до суду у випадку виявлених порушень.

14 липня 2022 року від відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та 20 липня 2022 року відповідача ОСОБА_1 , надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідачі зазначають, що Білгород Дністровським міськрайонним судом розглядалась справа № 495/8567/17 за позовом першого заступника керівника Білгород Дністровської місцевої прокуратури про визнання незаконними рішення, визнання недійсними свідоцтва про право власності.

Підстави, обґрунтування та предмет позову у справі № 495/8567/16-ц та справі № 495/8568/16-ц, яка наразі розглядається Білгород Дністровським міськрайонним судом є тотожними.

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду від 31 січня 2019 року у справі № 495/8567/16-ц позов прокурора було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду було залишено без змін.

Повідомляють суд, що Постановою Верховного Суду у складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2022 року у справі № 495/8567/16- ц ухваленою за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_18 оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції в частині ОСОБА_18 скасовані.

Верховний Суд у постанові від 26 травня 2022 року вказав, що: «Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, а також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 642/5966/18, на яку послався ОСОБА_6 в касаційній скарзі.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98).

У справі, яка переглядається, позов пред`явлено виконуючим обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури у зв`язку з незаконним, на думку позивача, заволодінням земельними ділянками державної власності фізичними особами - відповідачами.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16, від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 642/5966/18, на які послався ОСОБА_6 в касаційній скарзі.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ТОВ «Укрбудінвест», про визнання незаконним рішення, так як згідно з вищенаведеними правовими висновками Верховного Суду за наявності передбачених статтею 388 ЦК України підстав для витребування власником належного йому майна від особи, яка є останнім його набувачем, оспорювання вказаних рішень органів державної влади є неефективним способом захисту права власності, у зв`язку з чим зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню».

Таким чином, вважають, що прокурором обраний неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Від представника відповідача Затоківської селищної ради надійшов письмовий відзив від 19.04.2018 року, у якому відповідач фактично погоджуючись з доводами позивача та визнаючи позов, про що також наявна його заява, просив прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Представник третьої особи ТОВ «Укрбудінвест» у судове засідання надав письмові пояснення від 17.08.2018 року, у яких вважав вимоги позивача обґрунтованими, та таким, що не порушують права відповідачів, з огляду на те, що спірні земельні ділянки були передані у власність громадян з порушенням встановленого порядку, та оскаржуваними рішеннями були порушені права територіальної громади смт. Затока.

Вважає співмірним позбавлення відповідачів власності із метою /ціллю/, для якої вказане здійснюється, а саме відновлення прав в частині володіння та користування землями, що належать до комунальної власності та перебувають у власності народу в цілому.

Таким чином, третя особа наполягала на задоволенні позовних вимог.

В подальшому представником третьої особи, а саме: 02.06.2023 року та 13.06.2023 року надані письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що рішенням Затоківської селищної ради № 746 від 25 грудня 2007 року ТОВ «Укрбудінвест» було надано згоду на розробку містобудівного обґрунтування земельної ділянки площею 4,4га у дострокову оренду терміном на 23 роки, для розміщення пляжно розважального комплексу в Лиманському районі смт. Затока.

Рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 219 від 04 червня 2008 року зазначене містобудівельне обґрунтування було затверджене.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення виконавчого комітету ТОВ «Укрбудінвест» надано дозвіл на проведення на основі містобудівного обґрунтування комплексного благоустрою з розміщенням пляжно розважального комплексу пансіонату ТОВ «Укрбудінвест» в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород Дністровського Одеської області.

Затоківська селищна рада рішенням № 824 від 16 травня 2012 року вказане рішення виконавчого комітету скасувала.

ТОВ «Укрбудінвест» не погоджуючись із зазначеним рішенням зверталося з позовом до суду. Приморський районний суд м. Одеси постановою від 11 лютого 2014 року позов задовольнив, визнав протиправним та скасував рішення Затоківської селищної ради № 824 від 16 травня 2012 року.

Незважаючи на вказане Затоківська селищна рада вдруге приймає рішення про скасування рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 219 від 04 червня 2008 року.

За результатами розгляду адміністративної справи вже Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області 01 квітня 2015 року позов задовольнив та скасував рішення Затоківської селищної ради № 2522 від 22 вересня 2014 року.

Отже, як оскаржуване рішення Затоківської селищної ради так і видані на його підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо земельних ділянок є незаконними.

Крім того рішення та свідоцтво про право власності на нерухоме майно на земельні ділянки було прийнято та оформлено щодо земель водного фонду.

Вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

01 листопада 2016 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи вказана справа надійшла до провадження судді Чебан Н.В.

02 листопада 2016 року Ухвалою судді заявлений самовідвід від розгляду вказаної справи.( а.с. 66 т.1)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи вказана справа 04 листопада 2016 року надійшла до провадження судді Гайда Герасименко О.Д. (т.1 а.с. 68)

07 листопада 2016 року Ухвалою судді заявлений самовідвід від розгляду вказаної справи. ( т.1 а.с. 70-72)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07 листопада 2016 року вказана справа надійшла до провадження судді Заверюха В.О. ( т.1. а.с. 74)

08 листопада 2016 року Ухвалою судді заявлений самовідвід від розгляду справи. (т.1. а.с. 75-76)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи 08 листопада 2016 року вказана справа надійшла до провадження судді Мишко В.В. (т.1 а.с. 78)

09 листопада 2016 року Ухвалою судді заявлений самовідвід від розгляду вказаної справи. ( т.1 а.с. 79-82)

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10 листопада 2016 року вказана справа надійшла до провадження судді Боярського О.О. ( т.1 а.с. 84)

14 листопада 2016 року Ухвалою судді Боярського О.О. по вказаній справі було відкрито провадження. ( т.1. а.с. 85)

08 лютого 2018 року Ухвалою судді Шевчук Ю.В. заява про відвід судді Боярського О.О. була задоволена, матеріали справи передані до канцелярії Білгород Дністровського міськрайонного суду для подальшого розподілу. (т.2 а.с. 142-143)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи справа розподілена 20 лютого 2018 року судді Прийомової О.Ю. ( т.2 а.с. 149)

23 лютого 2018 року Ухвалою судді вказана справа прийнята до провадження, суд перейшов до загального позовного провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. ( т.2 а.с. 150-153)

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.08.2018 року, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», що знаходиться за адресою: 65009, м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5, . (т.3 а.с. 32-38)

07 травня 2019 року Затоківською селищною радою надана апеляційна скарга. (т.4 а.с. 6162)

10 червня 2019 року Ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга повернута без розгляду. ( т.4 а.с. 76-77)

24 жовтня 2019 року надійшла апеляційна скарга відповідача ОСОБА_9 (т.4 а.с. 130 -131)

13 листопада 2019 року Ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_9 повернута скаржнику. (т.4 а.с. 154-155)

25 листопада 2019 року справа повернулася до провадження судді. (т.4 а.с. 158)

04 лютого 2020 року Ухвалою суду в задоволені клопотань представника позивача про застосування заходів процесуального примусу було відмовлено. (т.4 а.с. 191-192)

04 лютого 2020 року Ухвалою суду провадження по справі було зупинено до прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 ( т.4 а.с. 195)

02 березня 2020 року Ухвалою суду провадження по справі було поновлено з продовженням її підготовчого розгляду. (т.4 а.с. 216)

06 травня 2020 року Ухвалою суду задоволена заява представника позивача про забезпечення позову. (т.5 а.с. 15-17)

21 січня 2021 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито з призначенням справи до судового розгляду по сутті. ( т.5 а.с. 106-109)

25 березня 2021 року Ухвалою суду замінений позивач правонаступником. ( т.5 а.с. 143-144)

05 листопада 2021 року Ухвалою суду відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. (т.5 а.с. 241-244)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені з підстав викладених у позові.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, від відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач Затоківська селищна рада в судове засідання не з`явився, від представника відповідача наявна заява про розгляд справи у відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити у повному обсязі.

Інші відповідачі до суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи сповіщались належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник третьої особи ТОВ «Укрбудінвест» позовні вимоги позивача підтримав та наполягає на їх задоволені.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Вислухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2014 року Затоківською селищною радою на LVІІІ-а сесії VІ скликання було винесено рішення № 2745 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_2 та іншим /всього 16 чоловік/ для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_15 » /т.1 л.с.15-16/.

На підставі вказаного рішення, державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області за результатами розгляду документів, поданих відповідачами для оформлення права власності, проведено державну реєстрацію прав /т.1 л.с.33-48/ та видані відповідні Свідоцтва про право власності на нерухоме майно згідно їх земельних ділянок, а саме:

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , індексний номер: 32627880 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0415 га по АДРЕСА_16 (кадастровий номер :02:005:0055) /т.1 л.с.32/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , індексний номер: 32628656 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0365 га по АДРЕСА_17 (кадастровий номер :02:005:0056)/т.1 л.с. 31/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 , індексний номер: 32919282 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0368 га по АДРЕСА_18 (кадастровий номер :02:005:0057)/т.1 л..с.30/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 , індексний номер: 32949145 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0371 га по АДРЕСА_19 (кадастровий номер :02:005:0058)/т.1 л.с.29/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_5 , індексний номер: 32628877 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0373 га по АДРЕСА_20 (кадастровий номер :02:005:0059)/ т.1 л.с.28/;

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_6 , індексний номер: 32629612 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0376 га по АДРЕСА_21 (кадастровий номер :02:005:0060)/т.1л.с.27/;

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_7 , індексний номер: 32612363 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0379 га по АДРЕСА_22 (кадастровий номер :02:005:0064)/т.1 л.с.26/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_8 , індексний номер: 32547475 від 22.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0353 га по АДРЕСА_23 (кадастровий номер :02:005:0066)/т.1 л.с.25/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_9 , індексний номер: 32644633 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9 на земельну ділянку площею 0,6166 га по АДРЕСА_24 (кадастровий номер :02:005:0069)/т.1 л.с.24/;

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_10 , індексний номер: 32644009 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_10 на земельну ділянку площею 0,0379 га по АДРЕСА_25 (кадастровий номер :02:005:0071)/т.1 л.с.23/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_11 , індексний номер: 32644411 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_11 на земельну ділянку площею 0,0376 га по АДРЕСА_26 (кадастровий номер :02:005:0073)/т.1 л.с.22/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_12 , індексний номер: 32629298 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_12 на земельну ділянку площею 0,0374 га по АДРЕСА_27 (кадастровий номер :02:005:0079)/т.1 л.с.21/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_13 , індексний номер: 32624114 від 23.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_13 на земельну ділянку площею 0,0371 га по АДРЕСА_28 (кадастровий номер :02:005:0084)/т.1 л.с.20/;

- свідоцтво про право власності серії НОМЕР_14 , індексний номер: 33098624 від 03.02.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_14 на земельну ділянку площею 0,0368 га по АДРЕСА_29 (кадастровий номер :02:005:0087)/т.1 л.с.19/;

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_15 , індексний номер: 32644076 від 24.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 0,0365 га по АДРЕСА_30 (кадастровий номер :02:005:0092)/т.1 л.с.17/;

-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_16 , індексний номер: 32950012 від 30.01.2015 року, видане реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_16 на земельну ділянку площею 0,055 га по АДРЕСА_31 (кадастровий номер :02:005:0090) /т.1 л.с.18/.

Позивач вказує, що затвердження селищною радою проектів землеустрою щодо передачі вищенаведених земельних ділянок у власність відповідачам відбулась в період чинності заборони для здійснення вказаного.

Так, в якості обґрунтування своїх вимог приєднав копію ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 05.07.2012 року по справі № 1522/12731/12,згідно якої клопотання представника ТОВ «Укрбудінвест» про заміну способу забезпечення позову задоволено. Замінено спосіб забезпечення позову у адміністративній справі № 1522/12731/12 за позовом ТОВ «Укрбудінвест» до Затоківської селищної ради Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, виклавши абзац 3 резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2012 року в такій редакції: «Зобов`язати не вчиняти будь-які дії будь-яким особам, включаючи Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, виконавчий комітет Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області,щодо земельної ділянки площею 4,437 га, розташованої в Лиманському районі, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області, яка згідно розробленого містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату ТОВ «Укрбудінвест» з північного заходу межує з земельною ділянкою, наданою в користування ТОВ «Укрбудінвест», на час розгляду справи» /т.1 л.с.52-53/.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 02.08.2012 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області вказано, що вимоги виконавчого документа виконані боржником у повному обсязі, тому виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду від 05.07.2012 року № 1522/1273/12 слід закінчити. /т.1 л.с.54-55/.

Між тим, мотивуючи те, що ухвала суду була чинною в період виникнення фактичних правовідносин, позивач додав лист з Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2015 року, згідно якої ухвала суду з питань забезпечення вказаного адміністративного позову оскаржена не була.

На день складання цієї відповіді заходи забезпечення адміністративного позову у зазначеній адміністративній справі № 1522/1273/12 не скасовувались. /т.1 л.с.56/.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, до матеріалів позову ним було надано ще одну ухвалу, винесену вже Білгород-Дністровським міськрайонним судом у справі № 495/6508/14-а від 24.12.2014 року, згідно якої клопотання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» (юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Гагарінське плато 5, ) про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Заборонено Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської ради Одеської області (юридична адреса: 67772, Одеська область, смт. Затока, міста Білгород-Дністровського, вул. Приморська, буд. 21, ); відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровському Одеської області (67700, м. Білгород-Дністровський, вул. Комсомольська, 25, ), Головному управлінню Держземагентства в Одеській області (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 32, ) та іншим особам вчиняти будь-які дії, зокрема давати згоду на розробку проектів відводу, затверджувати проекти відводу, передавати у приватну (безоплатну) власність будь-яким особам, присвоювати кадастрові номера, здійснювати нормативну оцінку та інші дії в межах земельної ділянки загальною площею 4,437 га., що розташована в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, яка межує з південного сходу - пляжною зоною Чорного моря, з північного заходу - територією пансіонату Клубний комплекс «Променад» (земельна ділянка площею 35, 034 га., що знаходиться в оренді ТОВ «Укрбудінвест»), з північного сходу та південного заходу - продовження пляжної зони, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили. Заборонено Управлінню містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області (67700, м. Білгород - Дністровський, вул. Леніна, 50 ) погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та/або технічну документацію з метою передачі землі у власність та видавати висновки щодо можливості передачі земельної ділянки або її часток у власність фізичним особам, в межах земельної ділянки загальною площею 4,437 га., що розташована в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області яка межує з південного сходу - пляжною зоною Чорного моря, з північного заходу - територією пансіонату Клубний комплекс «Променад» (земельна ділянка площею 35,034 га., що знаходиться в оренді ТОВ «Укрбудінвест»), з північного сходу та південного заходу - продовження пляжної зони, до вирішення справи по суті і набрання рішення законної сили. /т.1 л.с.57-59/.

У порядку виконання вищенаведеної ухвали суду, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. відкрито виконавче провадження. /т.1 л.с. 60-61/.

Супровідним листом за № 9.123057/В-7/814 від 25.12.2014 року Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області надіслано вказану ухвалу Затоківській селищній раді та ТОВ «Укрбудінвест» /т.1 л.с.62/

Згідно акту державного виконавця від 26.12.2014 року встановлено, що 26.12.2014 року в присутності заступника голови Затоківської селищної ради оголошено резолютивну частину ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014 року у справі №495/6508/14-а та заборонено виконувати дії Затоківській селищній раді, вказані у вищевказаній ухвалі суду./т.1 л.с.63/.

Більш того, акцентуючи увагу на порушенні процедури погодження проекту землеустрою щодо передачі у власність відповідачам земельних ділянок, позивач приєднав до матеріалів справи Викопіювання з Генерального плану смт. Затока, затвердженого рішенням Затоківської селищної ради № 1461 від 25.02.2015 року, з означенням, що не передбачено відведення земель на вказаній території, що визначена як землі рекреаційних установ, відведення земель під індивідуальне дачне будівництво.

В той же час, позивачем було приєднано копію рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 219 від 04.06.2008 року «Про затвердження ТОВ «Укрбудінвест» містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока», яким затверджено містобудівне обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу у Лиманському районі смт. Затока, розроблене ПП ОСОБА_19 , та надано дозвіл ТОВ «Укрбудінвест» на проведення комплексного благоустрою з розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату «Укрбудінвест» в Лиманському районі смт.Затока м. Білгород-Дністровський на основі містобудівного обґрунтування. /т.1 л.с.51/.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 1516 від 07.12.2015 року, згідно якого земельні ділянки, щодо яких рішеннями Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 22.09.14 р. надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області та рішеннями Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.12.14 р. (а також згідно додатку до рішення № 2745 № 2746, № 2747 від 29.12.14; а.с. 56,58,60, том № 2) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність, входять до земельної ділянки, площею 4,437 га, розташованої у Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, яка згідно розробленого містобудівного обґрунтування на розміщення пляжно-розважального комплексу пансіонату Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», затвердженого рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 04.06.2008 року. /т.2 л.с.51-85/

У відповідності до Висновку експертів за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою № 15444/15-41/22256-22258/15-41 наданий на дослідження проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_2 та іншим /всього 16 осіб/, для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_15 , та його затвердження рішенням Затоківської селищної ради від 29.12.2014 року № 2745, не відповідають вимогам законодавства чинного на дату прийняття вказаного рішення. /т.2 л.с.101-108/.

Усі вищенаведені докази приєднані позивачем в обґрунтування його вимог.

Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду.

«Щодо звернення прокурора в інтересах держави»

Так, дійсно відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Водночас ЄСПЛ звертав увагу також на категорії справ, у яких підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу.

Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не стосуються сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечення обмеження повноважень і функцій прокурорів сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, водночас для виконання будь-яких інших функцій має бути засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Зважаючи на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Так відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

В Основному Законі та ординарних законах не наведено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак визначено критерії для оцінки орієнтири та умови, коли таке представництво є можливим. Приміром, таке право виникає там і тоді, коли прокурор діє в інтересах держави, у разі відсутності в органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, повноважень щодо звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Наявність інтересу і необхідність його захисту повинні базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і мати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не обмежується тільки зазначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати наявності права на таке представництво або, інакше кажучи, вимагає пояснити (засвідчити, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор. Знову ж таки, це має бути засновано на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію у динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний самостійно реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

В ухвалі від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17 ВС/КАС зробив наступний правовий висновок, щодо застосування судами ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»:

«участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах (в тому числі касаційне оскарження судових рішень) стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу».

В Постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17 та від 10.05.2018р. у справі № 910/18283/17, викладено наступний правовий висновок:

«не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави».

Разом з тим, варто звернути увагу на позицію ВСУ, викладену у постанові № 910/7813/18 від 05.02.2019 року, у якій суд дійшов наступних висновків:

«Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

47. Крім того, згідно з абзацом 4 статті 15-2 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

48. Відповідно до Положення Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

49. Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

50. Наведене свідчить, що органи Держгеокадастру можуть виконувати, зокрема, дві абсолютно різних функції, а саме:

1) функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності;

2) функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

51. Як убачається із матеріалів справи, спірна земельна ділянка є комунальною власністю, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно - офісного центру із підземним паркінгом.

52. Спірна земельна ділянка не є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу, тому Держгеокадастр у цьому разі не наділений повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгекадастр правом звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі.

53. Отже, як убачається із матеріалів цієї справи, зі змісту позовної заяви, аргументації про протиправність дій міськради, зазначеного предмета спору, характеру спірних правовідносин, прокурор навів достатньо суджень і обґрунтувань для звернення до суду за захистом інтересів держави та, відповідно, розгляду його позовних вимог по суті».

Тож, в даній конкретній цивільній справі суд також дійшов висновку про невірність тверджень представників відповідачів про те, що саме ДСУ з питань геодезії, картографії та кадастру є компетентним органом, який має повноваження звернення до суду з відповідним позовом, адже спірна земельна ділянка не є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу, тому Держгеокадастр у цьому разі не наділений повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгекадастр правом звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі.

В постанові від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначив, що законодавством України не визначено суб`єкта контролю за законністю прийняття органом місцевого самоврядування рішень щодо відведення земельних ділянок з відповідними повноваженнями на звернення до суду з позовами, через що прокурор самостійно виступає як позивач в цій справі, оскільки у спірному випадку порушені інтереси держави залишилися незахищеними.

Таким чином, зважаючи на відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, в цій справі прокурор набув статусу позивача відповідно до положень статті 45 ЦПК України 2004 року.

Таким чином, прокурор правомірно звернувся до суду в якості захисту інтересів держави.

Стосовно суті позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд, враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладених в Постановах Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2022 року у справі № 495/8567/16- ц ухваленою за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_18 оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції в частині ОСОБА_18 скасовані.

Верховний Суд у постанові від 26 травня 2022 року вказав, що: «задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з обґрунтованості позовних вимог виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про визнання незаконним рішення ради, взявши до уваги, що проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок фізичним особам було затверджено Затоківською селищною радою без урахування чинного Генерального плану смт Затока, яким не передбачено відведення земель під індивідуальне дачне будівництво.

Крім того, рішення щодо відведення спірних земельних ділянок було прийнято Затоківською селищною радою в період чинності ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 05 липня 2012 року у справі № 1522/12731/12 та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року у справі № 495/6508/14-а, якими були вжиті заходи забезпечення позовів та заборонено Затоківській селищній раді вчиняти такі дії.

Такі висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та зроблені з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

«Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України).

Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, а також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 642/5966/18, на яку послався ОСОБА_6 в касаційній скарзі.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98).

У справі, яка переглядається, позов пред`явлено виконуючим обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури у зв`язку з незаконним, на думку позивача, заволодінням земельними ділянками державної власності фізичними особами - відповідачами.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16, від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 642/5966/18, на які послався ОСОБА_6 в касаційній скарзі.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог виконуючого обов`язки першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ТОВ «Укрбудінвест», про визнання незаконним рішення, так як згідно з вищенаведеними правовими висновками Верховного Суду за наявності передбачених статтею 388 ЦК України підстав для витребування власником належного йому майна від особи, яка є останнім його набувачем, оспорювання вказаних рішень органів державної влади є неефективним способом захисту права власності, у зв`язку з чим зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню».

З урахуванням усього вищенаведеного, на підставі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, допустимості, достатності, об`єктивності, та у їх логічному взаємозв`язку, виходячи із норм права, що врегульовують дані правовідносини, з врахуванням позиції ВС, суд вважає, що прокурором обраний неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові, а тому позовні вимоги Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову у задоволені позовних вимог позивачу, вимоги щодо стягнення судового збору також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 16, 21, 182, 328 ЦК України, ст.ст. 79, 79-1, 83, 116, 118 ЗК України, ст.ст. 2, 5, 12, 81, 83, 141,209, 247, 258, 259, 263, 264, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: Білгород-Дністровська окружна прокуратура Одеської області, місце знаходження якого: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39,

Відповідачі: - Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 21, .

- ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_17 , паспорт серії НОМЕР_18 , адреса: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_19 , паспорт серії НОМЕР_20 , адреса: АДРЕСА_2 ,

- ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_21 , паспорт серії НОМЕР_22 , адреса: АДРЕСА_3 ,

- ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_23 , паспорт серії НОМЕР_24 , адреса: АДРЕСА_4 ,

- ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_25 , паспорт серії НОМЕР_26 , адреса: АДРЕСА_5 ,

- ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_27 , паспорт серії НОМЕР_28 , адреса: АДРЕСА_4 ,

- ОСОБА_7 , РНОКПП: НОМЕР_29 , паспорт серії НОМЕР_30 , адреса: АДРЕСА_6 ,

- ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_31 , паспорт НОМЕР_32 , адреса: АДРЕСА_7 ,

- ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_33 , паспорт серії НОМЕР_34 , адреса: АДРЕСА_8 ,

- ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_35 , паспорт серії НОМЕР_36 , адреса: АДРЕСА_9 ,

- ОСОБА_11 , РНОКПП: НОМЕР_37 , паспорт серії НОМЕР_38 , адреса: АДРЕСА_10 ,

- ОСОБА_12 , РНОКПП: НОМЕР_39 , паспорт серії НОМЕР_40 , адреса: АДРЕСА_11 ,

- ОСОБА_13 , РНОКПП: НОМЕР_41 , паспорт серії НОМЕР_42 , адреса: АДРЕСА_11 ,

- ОСОБА_14 , РНОКПП: НОМЕР_43 , паспорт серії НОМЕР_44 , адреса: АДРЕСА_12 ,

- ОСОБА_15 , РНОКПП: НОМЕР_45 , паспорт серії НОМЕР_46 , адреса: АДРЕСА_13 ,

- ОСОБА_16 , РНОКПП: НОМЕР_47 , паспорт серії НОМЕР_48 , адреса: АДРЕСА_14 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», що знаходиться за адресою: 65009, м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5, .

Повний текст рішення складено 23 червня 2023 року.

Суддя: