Справа № 135/444/23
Провадження № 2/135/173/23
РІШЕННЯ

іменем України

21.06.2023 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що вони з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не хоче брати участі у вихованні дитини та не підтримує фінансово. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення повноліття дитини.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Бодачевський Р.В. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі відповідача. Крім того у задоволенні позову просив відмовити, пояснивши, що дійсно з позивачем у справі ОСОБА_2 був знайомий та деякий час разом проживали, але у зареєстрованому шлюбi чи у фактичних шлюбних відносинах не перебували, постійно разом не мешкали, не вели спільне господарство. У позовній заяві позивачка не наводить жодного факту та періоду коли вони разом проживали. Вiдповiдно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 30.06.2015 року, батько дитини вказаний ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 . Вiдповiдно до паспорта громадянина України № НОМЕР_2 виданого 02.03.2020 року орган що видав 0513, ім`я відповідача ОСОБА_2 . Жодних заяв ОСОБА_2 до органів державної реєстрації актів цивільного стану не подавав. Рішень судів щодо дитини ОСОБА_6 про визнання батьківства ОСОБА_2 не було. Запис про батька дитини ОСОБА_6 у Книзi реєстрації народжень проводився за вказівкою матері. Позивачкою до позову не долучено жодного доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_6 ..

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Суд встановив що позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення ОСОБА_2 аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . В графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.

Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.3 ст.2 ЦПК України, основними засадами цивiльного судочинства є: верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згiдно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, якi мають значення для справи i на якi вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згiдно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог i на пiдставi доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згiдно ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька i дитини грунтуються на походженні дитини вiд них, засвідченому органом державної реестрації актів цивiльного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згiдно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата i (або) народжена у шлюбi, походить вiд подружжя.

Згiдно ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбi мiж собою, походження дитини вiд матері визначається на пiдставi документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Згідно ст. 126 СК України походження дитини вiд батька визначається за заявою жінки та чоловіка, якi не перебувають у шлюбi мiж собою. Така заява може бути подана як до, так i після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивiльного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженнi дитини у матерi, яка не перебуває у шлюбi, у випадках, коли немає спільної заяви батькiв, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзi реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Вiдповiдно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батькiвства є будь-якi відомості, що засвідчують походження дитини вiд певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батькiвства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позивачем не доведено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини батьком записано ОСОБА_8 , а не відповідача ОСОБА_2 .

Суду не надано доказів, що дитина народилась під час перебування сторін в шлюбі, чи того, що відповідач подавав заяву до органів державної реєстрації актів цивільного стану про визнання походження дитини. Рішення суду про встановлення батьківства щодо дитини також не надано.

На підставі викладеного, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в зв?язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Відтак, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180 184 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 258-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя