Справа № 212/2223/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Борис О.Н., секретаря судового засідання Годунової В.Г., за участі представників позивача Сильникової А.О., Скляр Н.М., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, -

встановив:

Представник Криворізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що необхідність звернення з даним позовом викликана порушенням інтересів територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, як власника земель міста, що зумовлено несплатою відповідачем коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, що призвело до недоотримання місцевим бюджетом коштів у відповідному розмірі.

За таких обставин, спірна земельна ділянка площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 та в силу Закону віднесена до комунальної форми власності територіальної громади міста Кривого Рогу, є сформованою з 30.12.2011, як то підтверджує витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.09.2021 НВ-021.

Окрім того, відомості щодо означеної земельної ділянки внесені 14.02.2014 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №10.

Так, рішенням Криворізької міської ради від 30.01.2013 №1779 «Про поновлення (продовження) та укладання договорів оренди земельних ділянок» фізичній особі- підприємцю ОСОБА_3 поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 .

19.03.2013 між Криворізькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 була укладена додаткова угода, якою терміном до 02.04.2018 був продовжений термін дії договору оренди спірної земельної ділянки (державна реєстрація від 02.04.2008 №14), з додатковою угодою (державна реєстрація від 30.12.2011 №00888).

25.02.2015 року Криворізька міська рада розглянувши звернення фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки у зв`язку зі зміною власника розташованого на ній об`єкта, ураховуючи договір дарування нежитлової споруди навісу-цеха від 24.12.2014 вирішила внести зміни, шляхом укладання додаткової угоди до діючого договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, та визнала орендарем земельної ділянки фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

30.03.2015 року Криворізька міська рада з однієї сторони, фізичні особи-підприємці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - з іншої, підписали угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, за якою в преамбулі, за текстом та в розділі договору «Реквізити сторін» найменування орендаря з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 змінено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1

20.04.2015 відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

За актами приймання передачі, які є невід`ємними частинами угоди про внесення змін до договору оренди, робочою комісією Криворізької міської ради, земельна ділянка з кадастровим номером :04:282:0258 була прийнята від фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 та передана в орендне користування Відповідачу по справі строком до 02.04.2018.

В подальшому, рішенням Криворізької міської ради від 28.11.2018 №3261 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам і фізичним особам- підприємцям», Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 терміном до 02.04.2023 був поновлений строк дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки з додатковими угодами, проте відповідний договір укладений і зареєстрований у встановленому Законом порядку не був.

Разом з тим, як то підтверджують відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Відповідачем 24.12.2014 на праві приватної власності зареєстровані об`єкти нежитлової нерухомості - навіс-цех, комплекси будівель та споруд, розташовані за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 10).

Вказаний об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:282:0258, власником якої є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать Відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. А тому, у зв`язку з користуванням Відповідачем нежитловою нерухомістю, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , презюмується користування усією спірною земельною ділянкою. Разом з цим, у період з 01.01.2020 до 31.12.2021 між Криворізькою міською радою та ОСОБА_1 не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:081:0002. А отже, відповідач користується земельною ділянкою з кадастровим номером :04:282:0258 без будь-яких правовстановлюючих документів не сплачуючи відповідну плату та фактично збільшуючи свої доходи. При цьому, використання означеної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило Криворізьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати.

Таким чином, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки кадастровим номером :04:282:0258, яка без достатньої правової підстави за рахунок Криворізької міської ради зберігала у себе кошти, які мала заплатити за користування нею на рівні орендної плати за період з 01.01.2020 по 31.12.2021 зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності 01.01.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв. м. земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн.

Рішенням Криворізької міської ради від 26.06.2019 №3897 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2020 році» яким установлено, у тому числі, ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, та яке набрало чинності з 01.01.2020.

За даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від -29.11.2021 №652398, цільове призначення земельної ділянки, що використовується Відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :04:282:0258 віднесено до секції 11.02, отже річний розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою складає 2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста.

30.06.2020 Криворізькою міською радою прийнято рішення №4799 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2021 році», яке набрало чинності з 01.01.2021, та в якому ставка орендної плати для тієї ж секції 11.02 залишилась незмінною 2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста.

Як передбачено пунктом 10 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації норматив грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пуні вони становлять: 2016 рік - 1,06, 2017 рік - 1,0, 2018 рік - 1,0, 2019 рік - 1,0, 2020 р.- 1,0.

Отже, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258 у 2020-2021 роках є такою ж 2020635,54 грн., зважаючи на значення коефіцієнта індексації «1,0», яке при застосуванні кумулятивного розрахунку змінює (не може змінити) її значення. Всього за період з 01.01.2020 до 31.12.2021 за Відповідачем збережено без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,1059 га, з кадастровим номером :04:282:0258, яка знаходиться на вул. Електрозаводська, 36 у Покровському районі м. Кривого Рогу, в розмірі 66176,14 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 07 червня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача та відсутність повідомлення про отримання ним копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви.

22 липня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову посилався на те, що він сплачував суму орендної плати за користування земельною ділянкою. В матеріалах справи відсутня технічна документація про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за 2020 та 2021 роки. При нарахуванні суми орендної плати за 2020 та 2021 роки позивачем використовується нормативно грошова оцінка земельної ділянки від 29.11.2021, що на його думку є неправомірним. Крім того, позивачем не було повідомлено про зміну розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та з розрахунком розміру орендної плати. Також, вказує, що йому було відмовлено державним реєстратором у проведенні державної реєстрації оренди земельної ділянки, через припинення його діяльності як фізичної особи підприємця. Просить суд врахувати, що він є добросовісним користувачем орендованої ним земельної ділянки та добросовісним платником орендної плати за вказану земельну ділянку щороку.

06 жовтня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якому представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначають що протягом строку з 01.01.2016 по 31.12.2021 на території міста Кривого Рогу діяло рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» при цьому зміни до нього не вносились. Вказане рішення є регуляторним актом, що розроблялось, розглядалось, приймалось та оприлюднювалось у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарчої діяльності». Зазначають, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно (накопичувально) залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, а не від дати набрання чинності рішення ради про затвердження нормативної грошової оцінки.

04 листопада 2022 року представник позивача подала до суду письмові пояснення щодо предмету позову, в яких вказала, що ОСОБА_1 є фактичним користувачем земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України. Зі змісту глави 15, статей 120,125 ЗК України та положень статті 1212 ЦК України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

14 грудня 2022 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву в яких останні просив відмовити у позові в повному обсязі. Вважає, що у подібних правовідносинах має бути застосована єдина судова практика Верховного Суду, яка зводиться до застосування статті 613 ЦК України, якщо обставини справи доводять безпідставність та ухилення орендодавця землі від узгодження з орендарем договірної орендної плати за землю. Зазначає, що сплачені ним суми орендної плати повністю відповідають сумам заявленим у податкових деклараціях, направлених йому, зокрема сума у розмірі 18185,55 грн. вказана як сума орендної плати за орендовану ним земельну ділянку за 2021 рік, яка була сплачена ним у повному обсязі. Вказує, що позивачем не була проведена нормативна грошова оцінка земельної ділянки своєчасно, а тому нарахування орендної плати на підставі нормативної грошової оцінки ним відбуватися не може. Тому підлягають застосуванню розміри орендної плати, визначені Договором оренди, податковими деклараціями та розрахунком сум орендної плати. А ці суми сплачені ним у повному обсязі, що підтверджено ним відповідними документами, а також позивачем у позові.

23 травня 2023 року відповідач подав до суду письмові пояснення в яких вказав, що позивачем неправомірно нарахована заборгованість з орендної плати, а тому просив відмовити у позові у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та письмових поясненнях, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В подальшому відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено матеріалами справи.

Так, відповідач неодноразово звертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи. Так, за клопотаннями відповідача розгляд справи відкладався 08.11.2022, 26.12.2022, 22.06.2023 з підстав хвороби його представника, а 01.06.2023 з підстави термінового його від`їзду. Водночас, жодного разу доказів на підтвердження вказаних у заявах підставах для відкладення розгляду справи відповідачем суду не надано.

Так, пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Суди в своїй діяльності дотримуються національних та міжнародних норм, стандартів та принципів здійснення правосуддя з метою підвищення ступеня довіри суспільства до органів судової влади та суміжних правових інститутів (положення Стратегії реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015-2020 роки, схваленої Указом Президента України від 20 травня 2015 року № 276/2015).

Отже, сторони повинні утримуватись від використання прийомів, які пов`язанні із зволіканням у розгляді справи, та добросовісно і максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання справи.

З огляду на вищезазначене, порядок розгляду даної справи (спрощене з повідомленням сторін), дотримання вимог ст. 44 ЦПК України, обов`язок сторін надання доказів у передбачений законом спосіб та строк, з метою дотримання строків розгляду справи, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, оскільки сторони зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки, а також мали можливість подання усіх доказів до 22 червня 2023 року. Крім того, судом враховано, що відповідачем у судовому засіданні особисто були надані пояснення по суті справи, а до справи долучено його відзив, заперечення та письмові пояснення щодо предмету позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.09.2021 НВ-021, земельна ділянка площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258 яка розташована на АДРЕСА_1 віднесена до комунальної форми власності територіальної громади міста Кривого Рогу, є сформованою з 30.12.2011 (а.с.13).

Відповідно до відомостей з Державного, реєстру речових прав на нерухоме майно, за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: навіс-цех, загальною площею 293,7 кв. м., розташований на АДРЕСА_1 від 24.12.2014, номер запису про право власності №18312038 (а.с.16-17).

Вказаний об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:282:0258, власником якої є територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (а.с.16-17).

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 30.01.2013 №1779 «Про поновлення (продовження) та укладання договорів оренди земельних ділянок» фізичній особі- підприємцю ОСОБА_3 поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,1059 га з кадастровим номером :04:282:0258, яка розташована на АДРЕСА_1 . (а.с.21)

19.03.2013 між Криворізькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 була укладена додаткова угода, якою терміном до 02.04.2018 був продовжений термін дії договору оренди спірної земельної ділянки (державна реєстрація від 02.04.2008 №14), з додатковою угодою (державна реєстрація від 30.12.2011 №00888).(а.с.19-20)

25.02.2015 року Криворізька міська рада розглянувши звернення фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо внесення змін до вищевказаного договору оренди земельної ділянки у зв`язку зі зміною власника розташованого на ній об`єкта, ураховуючи договір дарування нежитлової споруди навісу-цеха від 24.12.2014 вирішила внести зміни, шляхом укладання додаткової угоди до діючого договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, та визнала орендарем земельної ділянки фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с.24).

30.03.2015 року Криворізька міська рада з однієї сторони, фізичні особи-підприємці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - з іншої, підписали угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258, зареєстрованого 02.04.2008 №14 з додатковою угодою, за якою в преамбулі, за текстом та в розділі договору «Реквізити сторін» найменування орендаря з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 змінено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с.23)

20.04.2015 відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №36480014 (а.с.22).

За актами приймання передачі, які є невід`ємними частинами угоди про внесення змін до договору оренди, робочою комісією Криворізької міської ради, земельна ділянка з кадастровим номером :04:282:0258 була прийнята від фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 та передана в орендне користування Відповідачу по справі строком до 02.04.2018 (а.с.25-27).

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 28.11.2018 №3261 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам і фізичним особам- підприємцям», Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 терміном до 02.04.2023 був поновлений строк дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки з додатковими угодами (а.с.28-30). Відповідний договір укладений і зареєстрований у встановленому Законом порядку не був.

Так, як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, у період з 01.01.2020 до 31.12.2021 між Криворізькою міською радою та ОСОБА_1 не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258.

А отже, відповідач користується земельною ділянкою з кадастровим номером : 04:282:0258, без будь-яких правовстановлюючих документів не сплачуючи відповідну плату та фактично збільшуючи свої доходи. При цьому, використання означеної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило Криворізьку міську раду, як власника землі, права втримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності 01.01.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв. м. земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн. (а.с.35).

Рішенням Криворізької міської ради від 26.06.2019 №3897 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та твердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2020 році», яким установлено, у тому числі, ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 (додаток 1 до рішення), та яке набрало чинності з 01.01.2020 (а.с.36,37-41).

За даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від -29.11.2021 №652398, цільове призначення земельної ділянки, що використовується Відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :04:282:0258 віднесено до секції 11.02, отже річний розмір орендної плати за користування спірною земельною ділянкою складає 2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста (а.с.12).

Крім того, 26.06.2019р. Криворізькою міською радою прийнято рішення №3897 «Про становлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році», яке набрало чинності з 01.01.2020, та в якому ставка орендної плати для тієї ж секції 11.02 залишилась незмінною 2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста. (а.с.36-41)

Рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2020 №4799 встановлено ставки плати за землю та пільги із земельного податку на території м. Кривого Рогу на 2021 рік, яке набрало чинності з 01.01.2021, та в якому ставка орендної плати для тієї ж секції 11.02 також встановлена у розмірі 2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста. (а.с.42-47)

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ual публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони становлять: 2016 рік - 1,06, 2017 рік - 1,0, 2018 рік - 1,0, 2019 рік - 1,0, 2020 рік - 1,0.

Отже, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:282:0258 у 2020-2021 роках є такою ж 20020635,54 грн., зважаючи на значення коефіцієнта індексації «1,0», яке при застосуванні кумулятивного розрахунку не змінює (не може змінити) її значення.

Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році. Всього за період з 01.01.2020 до 31.12.2021 за Відповідачем збережено у себе без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,1059 га, з кадастровим номером :04:282:0258, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , в розмірі 66176,14 грн. , яка визначена і розрахована за вирахуванням сплачених відповідачем суми орендної плати. (а.с.9,10-11).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із зобов`язань повернення особою безпідставно набутого майна його власнику (у даному випадку - власнику земельної ділянки).

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше.

Згідно з положеннями ст.80 Земельного кодексу України, територіальні громади як суб`єкти права на землі комунальної власності реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, шляхом прийняття рішень.

Згідно з ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктом «в» частини першої статті 96 цього кодексу передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 26.02.2020) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Таким чином, особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, сплату коштів за користування земельною ділянкою під належним їй на праві приватної власності об`єктом нерухомого майна а саме наівс-цех, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не в повному обсязі здійснює за період з 01.01.2020 до 31.12.2021, тобто без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити власнику, що призвело до ненадходження плати за землю до бюджету Криворізької міської територіальної громади.

При цьому, суд керується правовими висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 922/510/19 (пункт 5.15), Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №922/2464/20, та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, згідно з яким норма ст.181 ЦК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, і вважає, що у зв`язку з користуванням Відповідачем нежитловою нерухомістю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , презюмується користування відповідачем усією спірною земельною ділянкою кадастровим номером :04:282:0258.

Отже, оскільки право позивача є порушеним, воно підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постановах Великої Палати від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (пр. № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (пр. №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (пр. № 14-32цс19).

Крім того, слід зазначити, що немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Абзацом 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 вересня 2020 року у справі №922/3361/19 зазначено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку.

Так позивач, при здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою в період з 01.01.2020 до 31.12.2021 обґрунтовано взяв до уваги витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.11.2021, виданий відділом у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 12).

Тому доводи відповідача в частині неналежності та допустимості вказаного доказу - витягу від 29.11.2021 , є безпідставними.

Суд відхиляє доводи представника відповідача та відповідача щодо відсутності повідомлення щодо зміни ставки плати за землю останнього, оскільки відповідні рішення Криворізької міської ради були офіційно оприлюднені у визначений нормою податкового законодавства строк, є чинними, діючими у спірний період, та не скасовані у передбаченому законом порядку, і відтак підлягають обов`язковому виконанню та застосуванню на відповідній території, оскільки вважаються доведеними до відома землекористувачів, відповідно до ст. 59 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 22 ЗУ « Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації».

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо порушення його права на здійснення підприємницької діяльності, оскільки сам відповідач ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень не оскаржував у встановленому законом порядку.

Відтак, суд погоджується з доводами представників позивача щодо суми розрахунку заборгованості, оскільки обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, і приходить до висновку про обов`язок відповідача, як фактичного користувача спірної земельної ділянки, сплачувати кошти у відповідному розмірі.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності підстав для відмови у стягненні з нього безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:282:0258 за період з 01.01.2020 до 31.12.2021.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11,14,1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120,124, 125, 152 Земельного кодексу країни, ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ « Про оренду землі», ЗУ « Про оцінку земель» , ст. ст. 13, 19, 76-82, 89, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279,354,355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:282:0258, за період з 01.01.2020 до 31.12.2021, у розмірі 66176,14 грн. (шістдесят шість тисяч сто сімдесят шість гривень 14 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради суму сплаченого судового збору у розмірі 2 481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Криворізька міська рада, 50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 33874388.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 23 червня 2023 року.

Суддя: О. Н. Борис