Справа № 359/3955/23
Провадження № 2/359/1662/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 червня 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ :

01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, яким просить суд : припинити право ОСОБА_2 на земельної ділянки кадастровий номер : 322081301:00:001:0233 за адресою : АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на земельної ділянки, яка належить відповідачці ОСОБА_2 за рішенням суду кадастровий номер : 322081301:00:001:0233 за адресою : АДРЕСА_1 ; зарахувати борг громадянки ОСОБА_2 переді ним ОСОБА_1 в сумі 134800 грн. в рахунок вартості зазначеної земельної ділянки кадастровий номер : 322081301:00:001:0233 на користь ОСОБА_2 .

Позовна заява повинна відповідати вимогам, зазначеним в ст. 175, 177 ЦПК України.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру поданої фізичною особою стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, а саме : припинити право ОСОБА_2 на земельної ділянки кадастровий номер : 322081301:00:001:0233 за адресою : АДРЕСА_1 , та дві позовні вимоги майнового характеру : визнати за ним право власності на земельної ділянки, яка належить відповідачці ОСОБА_2 за рішенням суду кадастровий номер : 322081301:00:001:0233 за адресою : АДРЕСА_1 ; зарахувати борг громадянки ОСОБА_2 переді ним ОСОБА_1 в сумі 134800 грн. в рахунок вартості зазначеної земельної ділянки кадастровий номер : 322081301:00:001:0233 на користь ОСОБА_2 .

З огляду на це, вимоги Закону України «Про судовий збір» позивачем виконано не впоєному обсязі, оскільки надано суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1035,60 грн. Ціна позову вказана - 134 800,00 грн.

Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 2888,85 грн. та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв`язку.

Відповідно пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

На підставі викладеного, позивачу необхідно доплатити судовий збір, а також надати оригінал квитанції про сплату судового збору до суду.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на це, позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку земельної ділянки - залишити без руху.

Встановити строк для виправлення недоліків, вказаних в ухвалі, тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду з даним позовом після усунення підстав, що зумовили її повернення.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Яковлєва Л.В.