УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в рамках цивільної справи № 947/30271/22 за позовною заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чернишева Наталія Георгіївна про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа на стадії підготовчого судового засідання.

19.06.2023 року до суду з клопотанням звернулася представник позивача та просить постановити ухвалу якою скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.02.2023 року, якою забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,37 кв. м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . В обґрунтування такого клопотання представник зазначила, що 14.06.2023 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено новий попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна з передоплатою строком на три місяці на квартиру, яка є предметом позову. На даний час відпала необхідність у забезпеченні позову, так як готуються документи для підписання договору, тому просила суд задовольнити вказане клопотання.

Суд, дослідивши подане клопотання, матеріали справи прийшов до наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1-4 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

З матеріалів справи слідує, що позивач в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чернишева Наталія Георгіївна в якому просить: визнати дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо невиконання попереднього договору про продаж ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,37 кв. м. протиправними. Також просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти що належать відповідачу ОСОБА_3 і знаходяться у неї або в інших осіб, а також шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_6 і знаходяться у нього або в інших осіб.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.02.2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 947/30271/22 за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чернишева Наталія Георгіївна про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності - задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,37 кв. м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Як зазначає представник позивача арешт позбавляє їх можливості здійснити договір купівлі-продажу вказаної квартири.

Також суд зазначає, що стороною позивача 21.06.2023 року до суду подана й заява про залишення позову без розгляду, в якій вони ще раз просять суд скасувати заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У роз`ясненні, які дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину, а також має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з роз`яснень даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи клопотання сторони позивача, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання представника позивача ОСОБА_7 та наведених у ньому доводів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258 -260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в рамках цивільної справи № 947/30271/22 - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що були накладені ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.02.2023 року в рамках цивільної справи № 947/30271/22 шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а саме з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,37 кв. м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Є. М. Панасенко