Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4228/23 Головуючий у 1-й інст. Шалота К.В.
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Зінчук Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/4228/23 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради про визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності при підготовці і затвердженні плану зонування та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 09 травня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Шалоти К.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради та Житомирської міської ради. Просить: визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність виконавчого комітету Житомирської міської ради при здійсненні контролю за додержанням законодавства при підготовці проекту рішення «Затвердження плану зонування м.Житомира» та за рахунок виконкому Житомирської міської ради відшкодувати моральну шкоду, заподіяну 5 порушеннями, в сумі 42 500 грн; визнати незаконними рішення, дії чи бездіяльність Житомирської міської ради при розгляді «Плану зонування м.Житомира» на 20 сесії 7 скликання 04 квітня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона зверталася до Житомирської міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою і кожного разу міська рада відмовляла з тих підстав, що земельна ділянка згідно зі схемою зонування позначена в графічних матеріалах (розташована) у зоні багатоквартирних житлових будинків від 5-ти до 9-ти поверхів. План зонування уточнює генеральний план м.Житомира. При ознайомленні з ними нею встановлені розбіжності в частині району АДРЕСА_1 .

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконкомом Житомирської міської ради не здійснений контроль за додержанням земельного законодавства при підготовці проекту рішення «Затвердження плану зонування м.Житомира» в частині району АДРЕСА_1 , чим порушені її цивільні права. Виконавчим комітетом Житомирської міської ради допущені наступні порушення при підготовці проекту рішення плану зонування, а саме: незаконне найменування (Ж-4) - зона мішаної багатоповерхової забудови та громадської забудови, оскільки в генеральному плані такого найменування території немає, що свідчить про розбіжності між вказаними планами; відмовлено внести зону дошкільних закладів, яка є на генеральному плані на площі Заремського, пункт 48, відмовлено внести зону об`єктів транспорту, яка є на генеральному плані, пункт 207 із найменуванням території - автодорожні кооперативи, гаражі; відмовлено внести зону садибної забудови, яка є на генеральному плані; хоча проект рішення про «Затвердження плану зонування м.Житомира», оформлений з розбіжністю з генеральним планом м.Житомира, але винесений на розгляд 20 сесії 04 квітня 2017 року. Наголошує на тому, що внаслідок неправомірних дій виконавчого комітету Житомирської міської ради порушені її цивільні права та завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях, погіршенні стану здоров`я, порушенні звичайного способу життя.

У свою чергу, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Житомирська міська рада при розгляді «Плану зонування м.Житомира» на 20 сесії 7 скликання 04 квітня 2017 року та його затвердженні в частині району АДРЕСА_1 . Житомира також допустила низку порушень, чим знову ж таки порушила її цивільні права. Житомирська міська рада допустила наступні порушення: проект плану зонування в частині району АДРЕСА_1 не відповідає затвердженому генеральному плану; незаконне винесення на розгляд 20 сесії 04 квітня 2017 року проекту затвердження плану зонування міста Житомира в частині району АДРЕСА_1 , складеного з 5 істотними порушеннями земельного законодавства; незаконне прийняття рішення на 20 сесії 04 квітня 2017 року №579 «Про затвердження Плану зонування міста Житомира» в частині району вул.Маликова та пров. 1-ому Винокурному м. Житомира.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09 травня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, як таку, що перешкоджає провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд першої інстанції змінив суть позовних вимог та незаконно витлумачив численні закони; не застосував закони, які підлягають застосуванню при розгляді її позовної заяви, поданої з дотриманням вимог ЦПК України. Суд незаконно відмовив у розгляді клопотання про розгляд справи за правилами цивільного судочинства. Виклад обставин в ухвалі суду не відповідає обставинам позовної заяви. Також незаконно змінено суть спору та юрисдикцію при розгляді її позовної заяви.

Виконавчий комітет Житомирської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 09 травня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Від Житомирської міської ради відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені заздалегідь належним чином. Так, судова повістка про виклик на 21 червня 2023 року вручена ОСОБА_1 06 червня 2023 року (а.с.29). Відповідачам судові повістки направлені на офіційні електронні адреси (а.с.23-24). Виконавчий комітет Житомирської міської ради спрямував до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника. Про причини неявки сторони суд не сповістили. У разі неповідомлення про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

У ст.124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Як визначено частиною першою ст.18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Окрім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, окрім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 частини першої ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п.1 частини першої ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Із наведеного вбачається, що до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосуються цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

У п.7 частини першої ст.4 КАС України зазначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Із наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини п`ятої ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

До власних (самоврядних) повноважень виконкому Житомирської міської ради відповідно до п.6 частини першої ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генерального плану забудови м. Житомира, іншої містобудівної документації.

За змістом п.42 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються такі питання як затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 позову заяву обґрунтовує порушеннями при підготовці та затвердженні плану зонування певного району м. Житомира, тобто порушеннями суб`єктами владних повноважень, якими є виконком Житомирської міської ради та сама Житомирська міська рада, закону при підготовці і поданні на затвердження ради, а також при затвердженні радою рішення на виконання повноважень при здійсненні ними самоврядних функцій у галузі містобудівної діяльності, тобто при здійсненні ними на підставі закону публічно-владних управлінських функцій.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Наразі у позивача речових прав ще не виникло, а тому передчасно стверджувати про наявність у цьому спорі ознак приватноправових відносин. За таких обставин, позов ОСОБА_1 до виконкому Житомирської міської ради та Житомирської міської ради як органів місцевого самоврядування (суб`єктів власних повноважень), приймаючи до уваги предмет та підстави позову і при наявності публічно-правового характеру спору, за правилами цивільного судочинства розгляду не підлягає, а доводи апеляційної скарги з приводу виду судочинства є помилковими.

Отже, при підготовці проекту рішення «Про затвердження плану зонування м.Житомира» та його затвердженні відповідачі здійснювали владні управлінські повноваження у відповідній сфері діяльності. ОСОБА_1 щодо плану зонування м.Житомира має зауваження та вважає, що він прийнятий з порушеннями, що є предметом розгляду цієї позовної заяви. Відшкодування моральної шкоди заявлено в одному провадженні з вимогами вирішити публічно-правовий спір, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, враховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин, є адміністративно-правовими та справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до змісту ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Ухвала суду відповідає вимогам чинного процесуального законодавства та залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 09 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 26 червня 2023 року.