Справа №351/2139/20
Номер провадження №2/351/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.12.2020 р. звернувся у суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявлений позов позивач обґрунтовував тим, що 30 липня 2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_2 уклали Генеральну кредитну угоду №94, відповідно до якої позичальник зобов`язався до 27 липня 2018 року повернути кредит в сумі 350 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду, неустойку та виконати інші умови вказаної Генеральної кредитної угоди.

У межах Генеральної кредитної угоди № 94 30 між Банком та Позичальником ОСОБА_2 , як фізичною особою, 30 липня 2008 року був укладений Кредитний договір № 014/14-10/394G94, згідно якого Позичальнику, як фізичній особі на споживчі цілі, були надані кредитні кошти в розмірі 350 000 доларів США із сплатою 16,5 % річних строком кредитування до 29 липня 2015 року. У подальшому між сторонами були укладені Додаткові договори (угоди) № 1, 2, 3, 4, 5, 6 до Кредитного договору № 014/14-10/394G94 в частині зміни графіку повернення кредитних коштів, відсоткової ставки та валюти кредитування. У частині зміни остаточної дати повернення кредитних коштів зміни до вказаного кредитного договору не вносились.

У забезпечення виконання Генеральної кредитної угоди № 94 та кредитних договорів, що будуть укладені між Банком та Позичальником в її межах (зокрема, Кредитний договір № 014/14-10/394G94 від 30 липня 2008 року), 06 серпня 2008 року між Банком, ОСОБА_2 та майновим поручителем/іпотекодавцем фізичною особою ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір нежитлових будівель та земельної ділянки, що посвідчений приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Григорецем М.Ф.

28 жовтня 2011 року вказаний іпотечний договір був викладений в новій редакції шляхом укладення Додаткового договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору нежитлових будівель та земельної ділянки, що посвідчений приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Григорцем М.Ф., реєстровий номер 1658.

Предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором є: нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить іпотекодавцеві ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Хутір-Будилівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області від 13 червня 2008 року, а також земельна ділянка, площею 1,3095 га, кадастровий номер :01:002:0003, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належить іпотекодавцеві ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 939265, виданого Хутір-Будилівської сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області від 07 листопада 2005 року.

09.08.2018р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив на користь ТОВ «ФК «Форінт» права Вимоги за Кредитним договором № 010/14-10/394G94 від 30.07.2008 р., зі змінами і доповненнями та укладеними додатковими угодами до них; Іпотечним договором, посвідченим 06.08.2008 р. приватним нотаріусом Снятинського РНО Григорцем М.Ф., реєстровий №2664

Станом на 01.11.2020 року заборгованість позичальника перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» не погашена та складає за Генеральною кредитною угодою № 94 від 30 липня 2008 року та укладеному в її межах Кредитним договором № 014/14-10/394G94 від 30 липня 2008 року:

?заборгованість по тілу кредиту 1 399 501,06 грн.

?заборгованість по відсотках 1 606 394,80 грн.

?заборгованість по штрафних санкціях 18 744,46 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 іпотекодавець ОСОБА_3 померла.

04 червня 2018 року первісний кредитор/стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль», в межах шестимісячного терміну, встановленого ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, направив на адресу Першої Снятинської державної нотаріальної контори лист за вих. № 140/5/5/266 з повідомленням про наявність заборгованості ОСОБА_2 за вищевказаними кредитними договорами, необхідність заявлення до спадкоємців померлої вимоги, а також вимогу про виконання грошового зобов`язання до спадкоємців ОСОБА_3 .

На підставі претензії АТ «Райффайзен Банк Аваль» за вих. № 140/5/5/266 від 04 червня 2018 року Першою Снятинською Державною нотаріальною контрою заведена спадкова справа №219/2018.

25 липня 2018 року на адресу Першої Снятинської державної нотаріальної контори лист за вих. № 140/5/5/266 за вих. № 140/5/5/355 з проханням повідомити про всіх відомих спадкоємців, однак відповіді тримано не булою

29 січня 2019 року на адресу Першої Снятинської Державної нотаріальної контори ТОВ «ФК «Форінт», який придбав право вимоги у АТ «Райффайзен Банк Аваль», направлено заяву з проханням повідомити про наявність спадкоємців померлої ОСОБА_3 та надання витягу про реєстрацію спадкової справи та заповітів.

05 лютого 2019 року Першою Снятинською Державною нотаріальною конторою надано відповідь у відповідності до якої встановлено, що заяв від спадкоємців не надходило. Таким чином, спадкоємці померлого боржника не подали заяви про відмову від спадщини.

Так, на дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) боржниці ОСОБА_3 належало наступне нерухоме майно:

?нежитлові будівлі заг. пл. 5 194,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою пл. 1,3095 га, кадастровий номер :01:002:003 за адресою: АДРЕСА_1 ;

?нежитлові приміщення (приміщення І поверху цеху корпусних меблів з № 81 по № 112) заг. пл. 5 942,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ;

?житловий будинок площею 180,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 із земельною ділянкою пл. 0,02 га, кадастровий номер :01:031:0157 за адресою: АДРЕСА_4 ;

?63/100 квартири заг. пл. 152,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 . Іншим співвласником квартири АДРЕСА_2 на 37/100 частки була донька померлої ОСОБА_1 .

Зазначена інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 28.10.2020 року № 230023290. Отже, донька ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги померлої боржниці ОСОБА_3 в межах всього вищевказаного успадкованого майна.

Померла ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 . Це підтверджується відповіддю від 12.02.2021 року за № 01-21/67 Снятинської міської ради, яка міститься в матеріалах справи, де зазначається, що 03 березня 2020 року (після смерті) зареєстровано зняття з реєстрації місця проживання в АДРЕСА_5 .

Сама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням, що особа не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Саме такої правової позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові від 01 липня 2020 року у справі № 222/1109/17. Отже, саме реєстрація місця проживання спадкоємця та спадкодавця не мають вирішального значення, оскільки зазначені особи можуть фактично проживати разом за іншою адресою (без реєстрації).

Позивач вказує на той факт, що фактично боржниця ОСОБА_3 постійно проживала у квартирі АДРЕСА_6 разом із донькою, що підтверджується відповіддю Управління ДМС України в Івано-Франківській області від 01.06.2021 року за вих. № 2601.4-3348/26.3-21 на адвокатський запит від 24.05.2021 року № 025 з якого слідує, що спадкоємець ОСОБА_1 зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_4 з 12 вересня 2006 року.

Обставини реєстрації місця проживання доньки ОСОБА_1 також доводяться матеріалами щодо призначення субсидій на квартиру АДРЕСА_7 , які були здобуті на виконання Ухвали про витребування доказів від 24 червня 2021 року у даній справі. Надані Управлінням соціального захисту населення Коломийської РДА копії документів з призначення субсидії у 2015 2017 роках за заявою ОСОБА_1 містять довідки про склад сім`ї від 16.10.2015 року, 05.09.2016 року та 10.07.2017 року, про те, що у квартирі АДРЕСА_7 дійсно проживали: ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (онуки померлої).

Також у справі є копія заяви від 08.12.2017 року, яку син ОСОБА_2 , подав до Об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для отримання допомоги на поховання.

У зазначеній заяві син ОСОБА_2 вказав, що «пенсіонер ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала АДРЕСА_8 до дня смерті». Також у зазначеній заяві вказано, що мати ОСОБА_3 проживала окремо від сина ОСОБА_2 (місце реєстрації та проживання АДРЕСА_9 ). Отже, син ОСОБА_2 не прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав окремо від матері.

Відповідно до Постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11 (№ 61-28147сво18) обов`язок щодо сплати заборгованості за договором позики, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припиняється внаслідок смерті боржника та переходить до його спадкоємців.

01 грудня 2020 року на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 іпотекодержатель ТОВ «ФК «Форінт» скерував повідомлення про усунення порушень в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» за вих. № 2/2020/12/3656 від 01.12.2020 року.

Зазначені повідомлення були направлені цінними листами з описом за адресою місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 ), які не були отримані останніми у відділенні поштового зв`язку та поверненні по причині «закінчення терміну зберігання».

Іпотечне майно, щодо якого подано даний позов, обтяжене у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень наступними записами про іпотеку, на користь ТОВ «ФК «Форінт»:

?Запис про іпотеку №3720321 на користь ТОВ «ФК «Форінт» на підставі іпотечного договору нежитлових будівель та земельної ділянки від 06.08.2008 року, № 2664 щодо нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 ;

?Запис про іпотеку №3720345 на користь ТОВ «ФК «Форінт» на підставі іпотечного договору нежитлових будівель та земельної ділянки від 06.08.2008 року, № 2664 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Тому, просить суд звернути стягнення на нежитлові будівлі (реєстраційний номер майна 2796769 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Хутір-Будилівської сільської ради від 13.06.2008 року, та на земельну ділянку, площею 1,3095 га, кадастровий номер :01:002:0003, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, що виданий Хутір-Будилівською сільською радою 07 листопада 2005 року, спадкоємцем якої є ОСОБА_1 шляхом визначення ринкової вартості в межах виконавчого провадження та продажу з прилюдних торгів в рахунок погашення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Московська, 32/2, код за ) за Кредитним договором №014/14-10/394G94 від 30 липня 2008 року в сумі в сумі 3 024 640,32 грн.

Представник позивача подала до суду заяву в якій просила справу розглянути у відсутності представника, позов підтримала, просила його задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив в якому заперечила факт спільного проживання з ОСОБА_3 за однією адресою. Вказала, що вона та померла проживали в одному будинку, однак в різних квартирах, що засвідчується відповідною відміткою у паспорті про місце реєстрації особи. Просила в позові ТОВ « Фінансова компанія «Форінт» відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі Кредитор) та ТОВ «ФК «Форінт» (надалі Набувач) уклали Договір №140/11/210 від 09 серпня 2018 року, згідно якого Кредитор зобов`язується передати у власність Набувачу Права Вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, а Набувач зобов`язується прийняти від Кредитора Права Вимоги в обсязі та на умовах, що існуватимуть на Дату відступлення Прав Вимоги, та сплатити Кредитору їх вартість.

Згідно Реєстру відступлених Прав вимоги до Договору №140/11/210 від 09.08.2018р., заборгованість ОСОБА_2 згідно кредитного договору 014/14-10/394G94 від 30.07.2008р. становить: 1 516711,20грн. основна заборгованість; 1 606 394,80 грн. нараховані проценти за користування кредитом; 18 744,46грн. штрафні санкції, інфляційні нарахування за прострочення повернення заборгованості та 3% річних які підлягають стягненню за рішенням суду або є предметом розгляду в судах.

За Договором відступлення прав за іпотечними договорами №140/11/214 від 09.08.2018р., АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» уклали договір відступлення прав за іпотечними договорами, а саме: іпотечний договір нежитлових будівель та земельної ділянки без номера від 06.08.2008р. зареєстровно в реєстрі за №2664, де іпотекодавцем являється ОСОБА_3 , предмет іпотеки нежитлові бідівлі: адмінкорпус літ. «А» загальною площею- 267,1 кв.м., адмінкорпус літ. «Б» загальною площею- 102,0 кв.м., склад літ. «В» загальною площею 990,7 кв.м., склад літ. «З» загальною площею 43,1 кв.м., склад літ. «і» загальною площею 260,2 кв.м., склад літ. «К» загальною площею 289,2 кв.м., склад літ. «Л» загальною площею 475,9 кв.м., вбиральня літ. «М» загальною площею2,6 кв.м., склад літ. «Н» загальною площею 704,0 кв.м., склад літ. «П» загальною площею 116,2 кв.м., склад літ. «Р» загальною площею 269,1 кв.м., склад літ. «С» загальною площею 319,8 кв.м., цех по виготовленню дверей літ. «Т» загальною площею 662,6 кв.м., гараж літ. «Х» загальною площею 173,6 кв.м., склад літ. «Ш» загальною площею 417,2 кв.м., склад літ. «Щ» загальною площею 55,1 кв.м., сауна літ. «Ц» загальною площею 46 кв.м., замощення літ. «І», які розташовані по АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій знаходяться визначені нежитлові будівлі. Земельна ділянка, загальною площею 1,3095га, ща знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Кадастровий номер земельної ділянки::01:002:0003.

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 виданого на ОСОБА_3 , остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» за №140/5/5/355 від 25.07.2018р. до Першої Снятинської державної нотаріальної контори слідує, що 05.06.2018р. до Першої Снятинської державної нотаріальної контори подано вимогу спадкоємцям померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

З відповіді на запит Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 27.07.2018р. №1838, вбачається, що заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала в АДРЕСА_10 від спадкоємців не поступало.

Згідно відповіді на запит Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 05.02.2019р. №307/02-14, слідує, що в Першій Снятинській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №219/2018 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала в АДРЕСА_10 на підставі претензії АТ «Райффайзен Банк Аваль» №140/5/5/266 від 04.06.2018р. Заяв від спадкоємців не надходило.

Згідно інформації наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання ухвали Снятинського районного суду від 25.01.2021р. слідує, що допомога на поховання за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була виплачена 08 грудня 2017 року. За допомогою на поховання , згідно поданої заяви від 08.12.2017р. звертався син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Документи, які стали підставою для виплати допомоги на поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , - заява від ОСОБА_2 та Витяг з реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. Одержувачем недоодержаної пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за грудень 2017 року була донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З змісту заяви ОСОБА_2 про виплату допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 слідує, що остання до дня смерті проживала окремо за адресою: АДРЕСА_8 .

Згідно відповіді на запит адвоката В. Думітращук, Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області повідомляє, що відповідно до обліків ВОМІРМП УДМС України в Івано-Франківській області, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 значиться зареєстрованою з 12.09.2006р. за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно наданої інформації Управління соціального захисту населення Коломийської РДА, яка надійшла на адресу Снятинського районного суду 15.07.2021р., вбачається, що за адресою квартира АДРЕСА_11 житлову субсидію було призначено ОСОБА_3 згідно поданої нею заяви та документів на період з вересня 2016р. по квітень 2017р. включно та розраховано у розмірі 0,00 грн., з листопада 2017р. по березень 2018р. у розмірі 0,00 грн. Житлову субсидію ОСОБА_3 було припинено з листопада 2017р., у зв`язку зі смертю власника. За адресою квартира АДРЕСА_7 житлову субсидію було призначено ОСОБА_1 .

Згідно довідки №4668 від 12.09.2016р., виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, ОСОБА_3 , 1950 р.н. зареєстрована одна та проживає в АДРЕСА_5 .

Згідно довідки №4867 від 16.10.2015р., виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, ОСОБА_1 , 1986 р.н. проживає в АДРЕСА_4 . До складу сім`ї входять: донька ОСОБА_6 , 2009 р.н. та донька ОСОБА_6 , 2014 р.н.

Ухвалою Снятинського районного суду від 20.09.2021р. (Справа № 351/2054/15-ц, номер провадження №6/351/3/21) замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 351/2094/13-ц виданим 30.03.2017р. Снятинським районним судом на виконання рішення від 04.11.2013р., а саме боржника ОСОБА_7 на правонаступника/спадкоємця ОСОБА_1 , обмеживши відповідальність боржника, вартістю майна, одержаного у спадщину.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.05.2022р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду від 20.09.2021р. задоволено. Ухвалу Снятинського районного суду від 20.09.2021р. скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про заміну боржника відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.12.2022р., касаційну скаргу ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт», подану адвокатом Думітращук В.А. задоволено частково. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05.05.2022р. змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови. В іншій частині постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05.05.2022р., ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 04.02.2022р., ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14.02.2022р. та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05.05.2022р. залишено без змін.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частинами першою, другою та шостою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача про те, що факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 встановлено ухвалою Снятинського районного суду від 20.09.2021р., оскільки дана ухвала скасована Івано-Франківським апеляційним судом.

Отримання донькою ОСОБА_1 недоодержаної пенсії матері ОСОБА_3 не може бути підставою для визнання факту постійного проживання вищезазначених осіб.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки відсутні докази про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 81, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ