провадження № 22-ц/824/472/2023
головуючий у суді І інстанції Колесник О.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "13-й квартал" на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "13-й квартал" треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСББ "13-й квартал" треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення.

В обґрунтування позову вказувала, що позивач ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Дане нежитлове приміщення є кафе загальною площею 154,10 м2. 29 травня 2017 року в нежитловому приміщенні №112 сталось залиття, яке спричинило значне пошкодження стін, підлоги, дверей, меблів та інших матеріальних цінностей на суму 250 000 грн. Вказані події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з недобросовісним виконанням необхідних робіт в системі каналізації (водовідведення) житлового будинку, які згідно із встановленими нормативами повинні виконуватись терміном не пізніше одного разу на півроку. За останні два роки вказані роботи не виконувались, що стало причиною забиття каналізаційних труб та настання шкідливих наслідків для власника нежитлового приміщення ОСОБА_1 . Того ж дня було складено акт про залиття, де вказано, що причиною залиття, аварії, що трапилась в системі відведення каналізаційних стоків, є засмічення каналізаційної труби, що проходить у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 та під стелею нежитлового приміщення №112 та є дія непереборної сили, що полягає у порушенні діючих правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем, яке виявилось у скиданні до загально будинкової каналізаційної мережі невстановленими мешканцями квартир пластикового корпусу освіжувача (очисника) води в унітазі та використаних жіночих гігієнічних виробів. Застосування комісією терміну "непереборна сила" в даному випадку є незаконною, оскільки ознак такої непереборної сили не виявлено.

Висновком судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №12/01/21 від 12 січня 2021 року було встановлено, що у наданих на дослідження матеріалах даної цивільної справи відсутні документальні дані, які б безпосередньо підтверджували б факт виконання саме робіт з профілактичного прочищення будинкової каналізаційної мережі відповідно до вимог наведених вище нормативно-правових актів; матеріалами цивільної справи не підтверджено факт прочищення будинкової каналізаційної мережі, в частині каналізаційного стояка, що є порушенням вимог нормативно-правових актів, і найбільш імовірно призвело до його засмічення та залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_1 ; вартість ремонтно-будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів необхідних для відновлення пошкодженого оздоблення та покриття конструктивних елементів нежитлового приміщення №112 внаслідок його залиття становить 259 962 грн.

За таких обставин просила стягнути з відповідача на свою користь 250 000 грн матеріальної шкоди, яка була завдана внаслідок невиконання своїх обов`язків посадовими особами ОСББ "13-й квартал".

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 жовтня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСББ "13-й квартал", на користь ОСОБА_1 250 000 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСББ "13-й квартал" звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що задовольняючи позов суд першої інстанції в основу свого рішення поклав наданий стороною позивача висновок судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №12/01/21 від 12 січня 2021 року, який стверджує, що у наданих на дослідження матеріалах даної цивільної справи відсутні документальні дані, які б безпосередньо підтверджували факт виконання саме робіт з профілактичного прочищення будинкової каналізаційної мережі відповідно до вимог наведених вище нормативно-правових актів; матеріалами цивільної справи, на думку експерта Стасюк М.Ю., не підтверджено факт прочищення будинкової каналізаційної мережі, в частині каналізаційного стояка, що є порушенням вимог нормативно- правових актів, і найбільш імовірно призвело до його засмічення та залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_1 ; вартість ремонтно-будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів необхідних для відновлення пошкодженого оздоблення та покриття конструктивних елементів нежитлового приміщення № 112 внаслідок їх залиття становить 259 962 грн. При цьому, суд відхилив висновок експерта №ED-1704-1-1205.18 будівельно-технічного дослідження від 22 березня 2019 року, який виконано ТОВ "Судова незалежна експертиза України", яким встановлено, що аварія у каналізаційній мережі будинку АДРЕСА_3 , яка сталась 29 травня 2017 року і в результаті якої відбулось залиття нежитлового приміщення №112 цього будинку, не є наслідком дій чи бездіяльності ОСББ"13-й квартал", оскільки виникла у зв`язку з неналежною експлуатацією (використанням) каналізаційної мережі невстановленими мешканцями будинку, а саме - скиданням у каналізаційну мережу побутового сміття. Мережа каналізації будинку АДРЕСА_3 , де 29 травня 2017 року відбулось засмічення, не призначена для приймання та транспортування господарсько-побутового сміття (поліетиленових пакетів, гігієнічних прокладок, пластикових корпусів освіжувачів, очищувачів води, тощо), яке було виявлено при ліквідації аварії та прочищенні системи каналізаційної мережі. Суд указав, що висновок експерта №ЕБ-1704-1 -1205.18 будівельно- технічного дослідження від 22 березня 2019 року суперечить Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, виконаний судовим експертом Гайдою Б.Я., який не був попереджений при виконанні експертного дослідження про кримінальну відповідальність за стаття 384, 385 КК України. Тоді як судовий експерт Стасюк М.Ю. була попереджена за вказаних обставин, судовий експерт Стасюк М.Ю. здійснила свій висновок, надавши оцінку всім наданим доказам в повному обсязі згідно діючого законодавства, а також висновок судового експерта Гайди Б.Я. суперечить матеріалам цивільної справи.

Вважає, що місцевий суд залишив поза увагою те, що висновок судового експерта Стасюк М.Ю. №12/01/21 від 12 січня 2021 року не є категоричним, ґрунтується на припущеннях, складений зі спливом майже 4-х років після залиття.

Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що експерт Стасюк М.Ю. провела обстеження нежитлового приміщення № 112 в будинку АДРЕСА_3 за результатами вже проведеного ремонту лише в присутності ініціатора проведення експертизи, дослідила виключно копії наявних в матеріалах справи документів, при цьому не обстежила внутрішньо будинкові каналізаційні мережі, не затребувала жодних матеріалів по технічній документації каналізаційних мереж, не вказала якими доказами підтверджується не виконання відповідачем саме робіт з профілактичного прочищення будинкової каналізаційної мережі в частині каналізаційного стояка відповідно до вимог нормативно-правових актів. Тобто, фактично у висновку виклала свої суб`єктивні припущення.

Звертає увагу суду на те, що стороною позивача проведена експертиза у 2021 році з власної ініціативи, хоча судовий розгляд справи тривав уже більше 3-х років, при цьому не заявлялось питання щодо призначення судом відповідної експертизи. Наведений висновок експерта №ЕБ-1704-1-1205.18 будівельно-технічного дослідження від 22 березня 2019 року є категоричним, доводить про те, що аварія у каналізаційній мережі будинку АДРЕСА_3 , яка сталась 29 травня 2017 року і в результаті якої відбулось залиття нежитлового приміщення №112 цього будинку, не є наслідком дій чи бездіяльності ОСББ "13-й квартал", оскільки виникла у зв`язку з неналежною експлуатацією (використанням) каналізаційної мережі мешканцями будинку, а саме - скиданням у каналізаційну мережу побутового сміття.

Також звертає увагу на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року (під головуванням судді Колесника О.М.) у справі 753/23621/17 вже досліджувались докази та встановлювались фактичні обставини саме щодо причини аварії у каналізаційній мережі будинку АДРЕСА_3 , яка сталась 29 травня 2017 року. У вказаному судовому рішенні, яке не було оскаржено та набрало законної сили, встановлено, що між діями або бездіяльністю ОСББ "13-й квартал" та нанесеною шкодою відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки причиною аварії є саме неналежна експлуатація (використання) каналізаційної мережі невстановленими мешканцями будинку. В основу даного рішення було покладено висновок експерта №ЕО-1704-1-1205.18 будівельно-технічного дослідження від 22 березня 2019 року.

Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази неналежного виконання відповідачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, скарги на бездіяльність і неналежне реагування на звернення щодо поганої роботи каналізації, що передували затопленню нежитлового приміщення № 112.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник відповідача ОСББ "13-й квартал" - адвокат Кулачко Т.М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власницею нежилого приміщення АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 21 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. і зареєстрованого у реєстрі за №3983 (т.1, а.с.17-18). Даний договір був зареєстрований у комунальному підприємстві "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна" за реєстровим №6183-П від 28 липня 2006 року, про що свідчить реєстраційний напис на правовстановлювальному документі (т.1, а.с.18) та витяг з Державного реєстру правочинів (т.1, а.с.16).

Між ОСОБА_1 та ОСББ "13-й квартал" був укладений письмовий договір відносин власника нежитлового приміщення та управителя без дати та додаткову угоду до договору відносин власника нежитлового приміщення та управителя також без дати, які містять обидва підписи договірних сторін та печатку юридичної особи ОСББ (т.1, а.с.8-11). Вказані обставини не заперечували сторони по справі та їх представники, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

29 травня 2017 року комісією ОСББ "13-й квартал" був складений акт про те, що 29 травня 2017 року відбулось залиття нежилого приміщення №112 в будинку АДРЕСА_3 , де причиною залиття, аварії, що трапилась в системі відведення каналізаційних стоків, є засмічення каналізаційної труби, що проходить у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 та під стелею нежитлового приміщення №112 та є дія непереборної сили, що полягає у порушенні діючих правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем, яке виявилось у скиданні до загально будинкової каналізаційної мережі невстановленими мешканцями квартир пластикового корпусу освіжувача (очисника) води в унітазі та використаних жіночих гігієнічних виробів (т.1, а.с.14-15).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилалась на ту підставу, що залиття сталося у зв`язку із недбалим відношенням посадових осіб ОСББ "13-й квартал", які протягом тривалого часу не проводили необхідні санітарно-профілактичні роботи, а тому виникла аварія, яка призвела до важких наслідків, а саме спричинення значної матеріальної шкоди.

На підтвердження вказаної обставини надала суду акт про залиття від 29 травня 2017 року та висновок судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №12/01/21 від 12 січня 2021 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що працівниками ОСББ "13-й квартал", як юридичною особою, яка обслуговує внутрішньобудинкові водопровідні та каналізаційні мережі в будинку АДРЕСА_3 , належним чином не виконано обов`язків по прочищенню будинкової каналізаційної мережі, в частині каналізаційного стояка, що призвело до залиття та пошкодження нежилого приміщення позивача, і між бездіяльністю (неправомірними діями) відповідача і нанесеною матеріальною шкодою позивачу є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

Апеляційний суд перевіривши доводи апеляційної скарги визнає їх частково обґрунтованими, однак погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з таких міркувань.

Згідно із ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як зазначають положення ч.1 та ч.2, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом п.8-9, ч.2, ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як наголошує ч.1-2, ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результатіпорушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.

У підтвердження завданої матеріальної шкоди позивачем надано акт від 29 травня 2017 року, складений комісією ОСББ "13-й квартал".

Розмір шкоди підтверджено висновком судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №12/01/21 від 12 січня 2021 року, яким було встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт з урахуванням використаних матеріалів необхідних для відновлення пошкодженого оздоблення та покриття конструктивних елементів нежитлового приміщення №112 внаслідок їх залиття у сумі 259 962 грн (т.2, а.с.100-125).

У наведеному висновку судового експерта Стасюк М.Ю. також було зазначено, що у наданих на дослідження матеріалах цієї цивільної справи відсутні документальні дані, які б безпосередньо підтверджували б факт виконання саме робіт з профілактичного прочищення будинкової каналізаційної мережі відповідно до вимог наведених вище нормативно-правових актів; матеріалами цивільної справи не підтверджено факт прочищення будинкової каналізаційної мережі, в частині каналізаційного стояка, що є порушенням вимог нормативно-правових актів, і найбільш імовірно призвело до його засмічення та залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким висновком стороною відповідача був наданий висновок експерта №ED-1704-1-1205.18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року (т.1, а.с.191-208), де зазначено, що в будинку АДРЕСА_3 обслуговування мережі каналізації здійснювалось ОСББ "13-й квартал" належним чином; аварія в каналізаційній мережі вказаного будинку, що сталась 29 травня 2017 року, не є наслідком дій чи бездіяльності ОСББ "13-й квартал", оскільки виникла у зв`язку з неналежною експлуатацією (використанням) каналізаційної мережі мешканцями будинку, а саме: скиданням у каналізаційну мережу побутового сміття.

При ухваленні рішення, суд першої інстанції визнав належним доказом саме висновок судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №12/01/21 від 12 січня 2021 року, оскільки вважав, що висновок експерта №ED-1704-1-1205.18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження ОСОБА_4 від 22 березня 2019 року суперечить нормативно-правовим актам та виконаний судовим експертом Гайдою Б.Я., який не був попереджений при виконанні експертного дослідження про кримінальну відповідальність за ст.384; 385 КК України, тоді як висновок судового експерта Стасюк М.Ю. відповідного недоліку не містить (т.2, а.с.101). Судовий експерт Стасюк М.Ю. здійснила свій висновок, надавши оцінку всім наданим доказам в повному обсязі згідно діючого законодавства.

Разом з тим, на стадії апеляційного розгляду 4 жовтня 2022 року представник відповідача ОСББ "13-й квартал" - адвокат Цой Д.С. звернувся до апеляційного суду із клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яке було задоволене ухвалою Київського апеляційного суду від 4 жовтня 2022 року та призначено по справі судову експертизу.

Підстави для здобуття нового доказу на стадії апеляційного розгляду встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 4 жовтня 2022 року.

На вирішення експертам було поставлено наступні сформульовані стороною відповідача питання:

Яка причина залиття, виявленого 29 травня 2017 року, нежилого приміщення АДРЕСА_1 ?

Чиї дії могли призвести до залиття, виявленого 29 травня 2017 року, нежилого приміщення АДРЕСА_1 ?

Чи відповідав стан утримання внутрішньобудинкових каналізаційних мереж в будинку АДРЕСА_3 вимогам, встановленим нормативно-правовими актами, станом на 29 травня 2017 року?

Які пошкодження нежилого приміщення АДРЕСА_1 , виникли внаслідок залиття, виявленого 29 травня 2017 року?

Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень нежилого приміщення АДРЕСА_1 , які виникли внаслідок залиття, виявленого 29 травня 2017 року?

30 березня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов висновок експерта Лісниченка С. від 23 березня 2023 року № 28349/22-43 складений за результатами судової будівельно-технічної експертизи.

Як вбачається із вказаного висновку, встановити згідно даних візуально-інструментального обстеження причину залиття нежилого приміщення АДРЕСА_1 , яке виявлене 29.05.2017 року, не вбачається можливим, оскільки 15 лютого 2023 року доступ до нежитлового приміщення № 112 за адресою: АДРЕСА_3 не забезпечено. Згідно наданих документальних даних, а саме Акта від 29 травня 2017 року, що складений ОСББ "13-й квартал" (т. 1, а.с. 14-15) причиною залиття нежилого приміщення АДРЕСА_1 , яке виявлене 29 травня 2017 року, є: "...засмічення каналізаційної труби, що проходить в ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 та під стелею нежитлового приміщення № 112 та є дія непереборної сили, що полягає у порушенні діючих правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем, яке виявилось у скиданні до загальнобудинкової каналізаційної мережі невстановленими мешканцями квартир, які розташовані над нежитловим приміщенням АДРЕСА_4 та квартири АДРЕСА_2 , пластикового корпусу освіжувала (очисника) води в унітаза та використаних жіночих гігієнічних виробів". Встановлення, чиї дії могли призвести до залиття, виявленого 29 травня 2017 року, нежилого приміщення АДРЕСА_1 , не відноситься до компетенції експерта з інженерно-технічних досліджень. Згідно наданих документальних даних, стан утримання внутрішньобудинкових каналізаційних мереж будинку АДРЕСА_3 , за станом на 29 травня 2017 року, відповідав вимогам "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" в частині періодичності профілактичного обслуговування. Встановити згідно даних візуально-інструментального обстеження, які пошкодження нежилого приміщення АДРЕСА_1 виникли внаслідок залиття, що виявлене 29 травня 2017 року не вбачається можливим, оскільки 15 лютого 2023 року доступ до нежитлового приміщення №112 за адресою: АДРЕСА_3 не забезпечено.Перелік пошкоджень нежилого приміщення АДРЕСА_1 , які виникли внаслідок залиття, що виявлене 29 травня 2017 року, за документальними даними, викладено в Акті від 29 травня 2017 року, який складений ОСББ "13-й квартал" (т. 1, а.с. 14-15); встановити вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень нежилого приміщення АДРЕСА_1 , які виникли внаслідок залиття, виявленого 29 травня 2017 року, не вбачається можливим, оскільки 15 лютого 2023 року доступ до нежитлового приміщення № 112 за адресою: АДРЕСА_3 не забезпечене.

Таким чином, висновок судового експерта Стасюк М.Ю. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №12/01/21 від 12 січня 2021 року та висновок експерта Лісниченка С. від 23 березня 2023 року № 28349/22-43 за результатами судової будівельно-технічної експертизи містить суперечності щодо факту виконання відповідачем робіт з профілактичного прочищення будинкової каналізаційної мережі.

Колегія апеляційного суду враховує, що висновок експерта Стасюк М.Ю. в частині невиконання відповідачем своїх зобов`язань ґрунтується на відсутності доказів, якими підтверджено факт прочищення будинкової каналізаційної мережі. При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що відповідна експертиза була проведена на замовлення сторони позивача і матеріали справи не містять доказів звернення до відповідача з метою отримання цих доказів та відмови відповідача у наданні цих доказів.

Як убачається із висновку експерта Лісниченка С., яким було проведено експертизу відповідно до ухвали апеляційного суду, на його розгляд були надані докази щодо обслуговування та здійснення профілактичних заходів, на підставі чого експертом були зроблені висновки, що стан утримання внутрішньобудинкових каналізаційних мереж будинку АДРЕСА_3 , станом на 29 травня 2017 року відповідав вимогам "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" в частині періодичності профілактичного обслуговування.

В той же час жодний із наявних у справі експертних висновків не спростовує причини залиття, яка була встановлена у акті від 29 травня 2017 року, відповідно до якого причиною залиття є засмічення загальнобудинкової каналізаційної мережі невстановленими мешканцями квартир, які розташовані над нежитловим приміщенням АДРЕСА_4 та квартири АДРЕСА_5 .

Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині та суспільству. Відповідна норма Основного Закону передбачає, що власник не тільки має права щодо своєї власності, але й несе відповідальність за неї.

Таким чином відповідальність власника наступає не тільки тоді, коли шкоди завдано внаслідок його умисних винних дій, а й унаслідок обов`язку відшкодувати шкоду, яка хоч і не була спричинена самим власником, однак перебуває у зоні його відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі по тексту Закону № 417-VIII), спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Аналогічно у ч.2 ст. 382 ЦК України закріплено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту (ч. 1 ст. 385 ЦК України).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі по тексту Закон №2866-III).

Відповідно до ст. 4 Закону №2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ч. 9 наведеної статті 4 Закону №2866-III майно об`єднання утворюється з майна, переданого йому співвласниками у власність, та набутого з інших підстав майна.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13 січня 2006 року було зареєстроване ОСББ "13-й квартал". Відповідно до Статуту відповідного об`єднання у редакції 2018 року метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

Відповідно до п. 6 розділу І Статуту відповідача об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, що належать об`єднанню як юридичній особі, від свого імені виступає учасником правовідносин, набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників.

Між ОСОБА_1 та ОСББ "13-й квартал" був укладений письмовий договір відносин власника нежитлового приміщення та управителя та додаткову угоду до договору відносин власника нежитлового приміщення та управителя.

Загальні засади відповідальності співвласників установлюються в ст. 8 Закону № 417-VIII, відповідно до якої співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій уповноваженої особи (осіб) та/або управителя, вчинених з перевищенням наданих їм повноважень. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій або бездіяльності управителя, що порушують умови договору управління багатоквартирним будинком.

Об`єднання відповідно до ст. 18 Закону №2866-III та статуту зобов`язане, зокрема забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам.

Отже, законодавство розділяє відповідальність об`єднання співвласників на дві групи, а саме відповідальність, яка виникає внаслідок невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків співвласниками та, яка виникає в результаті дій уповноваженої особи (осіб) та/або управителя, учинених із перевищенням наданих їм повноважень.

У першому випадку відповідальність за шкоду несуть усі співвласники разом, причому відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника в загальній площі всіх квартир і нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII).

Стосовно другої групи відповідальності, яка може виникати внаслідок дій уповноваженої особи (осіб) та/або управителя, учинених із перевищенням наданих їм повноважень, Закон № 417-VIII прямо закріплює, що співвласники за такими зобов`язаннями відповідальності не несуть.

У справі, що є предметом цього апеляційного провадження на підставі наявних та здобутих доказів не встановлено, що відповідальність за деліктним зобов`язанням виникла саме внаслідок дій уповноважених осіб відповідача. Однак встановленою та неспростованою є обставина, що позивачеві було завдано шкоду внаслідок засмічення внутрішньобудинкових каналізаційних систем, які є спільною сумісною власністю усіх співвласників, та знаходяться у зоні відповідальності безпосередньо відповідача як суб`єкта, метою створення якого є забезпечення захисту прав співвласників і дотримання ними своїх обов`язків.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Відповідний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито.

У наявному у справі акті від 29 травня 2017 року встановлено, що причиною залиття належного позивачці приміщення стало засмічення загальнобудинкової каналізаційної мережі.

У висновку судового експерта Стасюк М.Ю. також встановлено, що "аварія відбулася на території загальнобудинкових мереж, а саме в каналізаційній трубі, яка проходить біля ванної кімнати квартири АДРЕСА_2 та під стелею нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , тобто за межею відповідальності власників квартири та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_3 та на території відповідальності ОСББ "13-й квартал", як обслуговуючої організації...".

Так само з повідомлення ПрАТ "Київводоканал" вбачається, що відповідно до п.1.3 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, водоканал обслуговує лише ті вуличні, квартальні та дворові водопровідні та каналізаційні мережі, споруди і обладнання, а також технологічні прилади і прилади на них, які перебувають у нього на балансі та не обслуговує внутрішньо будинкові каналізаційні мережі (т.1, а.с.123).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що обслуговування внутрішньобудинкових водопровідних та каналізаційних мереж в будинку АДРЕСА_3 , крім внутрішньо квартирних, покладено на ОСББ "13-й квартал".

Відтак, ОСББ "13-й квартал" є відповідальною особою за деліктними зобов`язаннями по відношенню до позивача як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке несе відповідальність щодо спільного майна, переданого йому співвласниками, яке зобов`язане нести відповідальність за утримання цього майна.

Сам розмір матеріальної шкоди відповідачем також не спростований, не надано суду іншого розрахунку, відмінного від розрахунку позивача, який також підтверджено експертним висновком.

Заявляючи клопотання про призначення експертизи, яке судом апеляційної інстанції було задоволене, стороною відповідача експерту також було поставлене питання щодо обґрунтованості розміру збитків, яке експертом не було виконане у зв`язку з недопуском його до досліджуваного приміщення.

В той же час суд не може констатувати ухилення сторони позивача щодо надання допуску до спірного приміщення для проведення експертизи, оскільки відповідачем у клопотанні про призначення експертизи зазначено адресу приміщення, стосовно якого потрібно було забезпечити доступ, як нежилого приміщення АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідно до наявних у матеріалах справи нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 21 липня 2006 року, витягу з Державного реєстру правочинів та Акта про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 29 травня 2017 року встановлено факт належності позивачці нежитлового приміщення №112 саме за адресою: в будинку АДРЕСА_3 , у якому відбулась аварія.

Відповідні обставини були роз`ясненні в судовому засіданні, що зафіксовано технічними засобами. Представник відповідача не надав пояснень та доказів щодо тотожності чи відмінності спірної адреси та клопотання про призначення додаткової експертизи не заявляв. Відтак, обставину щодо встановленого судом першої інстанції розміру шкоди, в межах заявленого у позові, доводами апеляційної скарги спростовано не було.

Згідно з ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши, що внаслідок залиття, яке сталася у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 , позивачеві завдано майнової шкоди, а відповідач не спростував належними та допустимими доказами відсутності вини об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (а не вини уповноважених осіб цього об`єднання), а відтак не спростував виникнення обов`язку у відшкодуванні спричинених позивачу збитків (внаслідок виникнення аварії в зоні відповідальності відповідача) та розміру збитків, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати завдану позивачеві шкоду.

Отже, переглядаючи справу, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного підстав для зміни розподілу судових витрат та покладення на позивача обов`язку відшкодування інших витрат, понесених стороною відповідача, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "13-й квартал" залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 1 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба