№ 468/712/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

12.04.2023 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстафінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КІФ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арагон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-ФАКТОРИНГ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" КРЕДИТ-КАПІТАЛ", про визнання недійсними кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договору факторингу,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Порошину Наталію Гафурівну звернулась до Баштанського районного суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» з вищевказаним позовом.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.3, ч.4 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно ч.ч.4,5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем судовий збір не сплачено, з посиланням на положення ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Також зі змісту позову вбачається, що позов було подано до Баштанського районного суду Миколаївської області виходячи з правил альтернативної підсудності, передбаченої ст. 28 ЦПК України (Позов про захист прав споживачів).

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, позовна заява не містить достатнього викладу обставин з приводу того, яке саме право позивача (як споживача), передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів», було порушено рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідачів, коли і в чому це виявилося. При цьому, усунення даних недоліків є необхідним в контексті наведених позивачем обставин з приводу того, що нею фактично спірні кредитні договори з відповідачами не укладались, тобто між нею та відповідачами договірних зобов`язань не виникало.

Також позивачем не надано відповідних доказів (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Крім того, в порушення вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України, позовна заява та документи, що додані до неї, подані до суду в електронній формі, при цьому позивач не додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Окремо слід зазначити, що частину доданих до позовної заяви документів не можливо причитати із-за вкрай нечіткого сканування даних документів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстафінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КІФ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арагон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-ФАКТОРИНГ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" КРЕДИТ-КАПІТАЛ", про визнання недійсними кредитних договорів, договору відступлення права вимоги та договору факторингу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, роз`яснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ