УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року

м. Київ

справа № 2018/11846/2012

провадження № 61-8551ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 січня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ( далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду із заявою, в якій просить видати дублікати виконавчих листів у справі № 2018/11846/2012, виданих Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2016 року № CNL-701/055/2006 та від 27 лютого 2008 року № ML- 701/131/2008 у розмірі 2 909 691,64 грн та судового збору - 3 219,00 грн; визнати поважними причини та поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що з 06 квітня 2016 року на примусовому виконанні Київського ВДВС Харківського МУЮ перебувало ВП № НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого листа у справі № 2018/11846/2012 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2016 року № CNL-701/055/2006 та 27 лютого 2008 року № ML-701/131/2008 у розмірі 2 909 691,64 грн; та ВП № НОМЕР_2 - в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судового збору - 3 219,00 грн.

08 квітня 2021 року стягувачу стало відомо, що ВП № НОМЕР_1 та ВП № НОМЕР_2 завершено, виконавчі листи повернуто стягувачу або втрачено.

Доказів направлення виконавчих документів стягувачу ДВС не надала, тоді як ТОВ «ОТП Факторинг Україна» їх оригінали не отримувало, що свідчить про їх втрату при пересилці.

Заявник зазначив, що неналежне виконання суб`єктом владних повноважень (ДВС) вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині повідомлення про хід виконавчого провадження не може спричиняти негативні наслідки для стягувача та просить вимоги заяви задовольнити.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 14 червня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заява про видачу дубліката виконавчого документу подана після закінчення строку пред`явлення його до виконання (18 лютого 2016 року). Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку заявник не надав, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення стягувачу строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу їх дублікатів.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 14 червня 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення про задоволення заяви.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2018/11846/2012, виданих Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2006 року № CNL-701/055/2006 та від 27 лютого 2008 року № ML-701/131/2008 в розмірі 2 909 691,64 грн.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2018/11846/2012, виданого Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» судового збору в розмірі 3 219,00 грн.

Поновлено строк пред`явлення для виконання виконавчих листів у справі № 2018/11846/2012, виданих Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2006 року № CNL-701/055/2006 та 27 лютого 2008 року № ML-701/131/2008 в розмірі 2 909 691,64 грн, а також судового збору - 3 219,00 грн.

Стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» судовий збір в розмірі 2 270,00 грн за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не витребував матеріали виконавчого провадження, не дослідив докази у справі та дійшов помилкових висновків про необґрунтованість вимог заяви. Постановою державного виконавця від 18 червня 2018 року виконавчі листи повернуто стягувачу на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Факт відсутності виконавчого документа у стягувача та ДВС свідчить про його втрату. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить три роки. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду, 19 квітня 2021 року, в межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційний суд зазначив, що оскарження дій державного виконавця мають самостійний спосіб оскарження, не пов`язаний із вирішенням питання видачі дублікату виконавчого листа.

У червні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій проситьскасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 12 січня 2023 року, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази, не звернув увагу на те, що у справі немає документів, які підтверджують втрату виконавчого листа. Крім того через, знищення виконавчого провадження неможливо встановити втрату виконавчого документа. Стягувач, як учасник виконавчого провадження мав доступ до виконавчого провадження та можливість відстежувати інформацію щодо виконавчого провадження, вчасно реагувати на зміни в стані виконавчого провадження, проте не вчиняв будь-яких дій для отримання виконавчих документів.

Суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12.

Щодо вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), а також постанова суду апеляційної інстанції, винесена за результатами перегляду такої ухвали, не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Ураховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 січня 2023 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа

Суди встановили, що рішенням Київського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2014 року (справа № 2018/11846/2012) позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2016 року № CNL-701/055/2006 та від 27 лютого 2008 року № ML-701/131/2008 у розмірі 2 909 691,64 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачені позивачем при подачі позову витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 219,00 грн.

17 серпня 2015 року Київським районним судом міста Харкова видано виконавчі листи № 2018/11846/2012 та за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пред`явлено до примусового виконання до Київського ВДВС Харківського МУЮ.

Згідно даних АСДС Київським ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області 06 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження та станом на 12 квітня 2021 року завершено.

Апеляційний суд встановив, що:

- 07 вересня 2018 року головним державним виконавцем відділу Мазуріною О. М. (звільнена з займаної посади) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № НОМЕР_2 на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- 07 вересня 2018 року головним державним виконавцем відділу Мазуріною О. М. (звільнена з займаної посади) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № НОМЕР_1 на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, указаними положенням процесуального закону визначено, що суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо заява про це подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або якщо є судове рішення про поновлення цього строку у разі його пропущення з поважних причин.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (висновок Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2018 року, справа № 2- 824/2009).

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Апеляційний суд встановивши, що виданий судом на підставі рішення суду у цій справі виконавчий лист ні у стягувача, ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебуває, що свідчить про те, що його було втрачено, рішення суду не виконано, дійшов правильного висновку про задоволення заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа.

Посилання особи, яка подала касаційну скаргу на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12, є неприйнятними, оскільки цей висновок прийнятий за інших фактичних обставин справи.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 січня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар