Справа № 466/8372/16-ц Головуючий у 1 інстанції Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/3448/21 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2018 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , та квартирою АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , та квартири АДРЕСА_2 .

Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2018 року залишено без змін.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 особа, яка не брала участі у справі, однак, вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та інтереси. Просила рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, а в частині вимог щодо квартири АДРЕСА_2 , направити справу на розгляд до Галицького районного суду м. Львова.

Вказує, що спір, який виник щодо квартири АДРЕСА_2 , не міг розглядатися Шевченківським районним судом м. Львова, оскільки дана квартира розташована в Галицькому районі міста і на цей район поширюється юрисдикція Галицького районного суду м. Львова.

За позицією апелянта, висновок суду про те, що позивач має право користуватися належними їй на праві спільної часткової власності квартирами на власний розсуд, суперечить закону, оскільки здійснення права спільної часткової власності відбувається виключно за спільною згодою та на підставі домовленості співвласників, однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення позивача до відповідача з будь-якими пропозиціями щодо досягнення домовленості між ними з приводу володіння та користування майном.

Додає, що рішення суду про зобов`язання ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирами ґрунтується на припущеннях і не підтверджено жодними доказами у справі, а докази, якими обґрунтовано вказане рішення, свідчать про те, що, власне, представникам за довіреностями чинилися перешкоди і такі дії відповідача є цілком законними.

Порушення оскаржуваним рішенням суду прав апелянт обґрунтовує тим, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_3 , разом з яким вона та двоє їхніх неповнолітніх дітей проживають у квартирі АДРЕСА_1 , в яку за рішенням суду вселено позивача ОСОБА_2 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

11.10.2021 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16.12.2021 року справу призначено до розгляду в апеляційному суді.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи та апелянт ОСОБА_1 жодного разу не з`явились, тому розгляд справи неодноразово відкладався.

04.07.2023 року до суду надійшла письмова заява апелянта ОСОБА_1 , в особі її представника адвоката Дяківа В.Б., про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження на цій підставі.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому розгляд справи проведено апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.07.2023 року, є дата складення повного судового рішення 05.07.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження.

Прийняття апеляційним судом відмови від апеляційної скарги є підставою для закриття апеляційного провадження (п.1 ч.1 ст.362 ЦПК).

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається (ч.5 ст.364 ЦПК).

Частиною шостою статті 364 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та вимоги статті 13 ЦПК України, в якій закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства розгляд цивільної справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, та закріплене в статті 364 цього Кодексу право особи, яка подала апеляційну скаргу, відмовитись від неї, а також відсутність підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу, для неприйняття судом такої відмови, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови апелянта ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2018 року, у зв`язку з чим апеляційне провадження в справі за її апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 13, 364, 381, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2018 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 05 липня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич