Справа № 214/5790/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання -Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,-
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року матеріали вказаної позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 15 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без її участі на адресу суду не надходило.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідчачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення 2 в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 28 березня 2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Железною О.В., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією договору купівлі-продажу нежилого приміщення (а.с.24-26).
01 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ Криворізька теплоцентраль із заявою про укладення із нею договору купівлі-продажу теплової енергії (а.с.20).
Між АТ Криворізька теплоцентраль та фізичною особою ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу теплової енергії № 1856 від 20 грудня 2012 року за умовами якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується опалчувати одержавну теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором (а.с.13-16).
Пунктом 4.2.5 Договору визначений обов`язок Теплопостачальної організації- виписувати рахунки та акти передачі-прийняття теплової енергії Споживачеві-Покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті Споживачем-Покупцем в підписаному зі своєї сторони вигляді Теплопостачальній організації-Продавцю до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Пунктами 6.1-6.3 договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем проводяться в грошовій формі у розарухкновий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України. Тариф на постачання теплової енергії встановлюється у розмірі 1715,149 грн. за 1 Гкал з ПДВ. Розархунковим періодом є календарний місяць. Оплата за теплову енергію здійснюється споживачем виключно грошовими коштами та в національній валюті відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 % попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку споживання. Решта 70 % вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача за цим договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем теплову енергію здійснюється до 20 числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.
За п.10.3 договору, договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін
Згідно Обсягів та порядку постачання теплової енергії споживачу (Додаток № 1), теплопостачальна організація постачає споживачу в опалювальний період з 28.03.2019 року теплову енергію в обсягах Q рік = 10,04 Гкал з додержанням відповідних умов (а.с.17).
Згідно дислокації до договору купівлі-продажу теплової енергії № 1856 від 20 грудня 2019 (Додаток № 3), об`єктом теплопостачання є, нежитлове приміщення № 2 в будинку АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 58,9 кв.м. (а.с.19).
На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради №466 від 16 вересня 2020 року Про початок опалювального сезону 2020/2021 років», № 119 від 17 березня 2021 Про закінчення опалювального сезону 2020/2021 років, №490 від 22 вересня 2021 Про початок опалювального сезону 2021/2022 років АТ Криворізька теплоцентраль своєчасно розпочато та вчасно закінчено опалювальний сезон 2020-2021 роки у місті Кривому Розі (а.с.27-28).
Згідно Акту б/н від 14 квітня 2021 року, 14 квітня 2021 року було припинено подача теплоносія на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 (а.с.34).
На виконання п.4.2.5 Договору, позивачем надано відповідачу акти передачі-прийняття теплової енергії: акт № 830 від 31 січня 2020 року на суму 5248,36 грн. з ПДВ, № 1918 від 29 лютого 2020 року на суму 2607,02 грн. з ПДВ, № 2553 від 31 березня 2020 року на суму 1715,15 грн. з ПДВ, № 4067 від 30 квітня 2020 року на суму 1475,03 грн. з ПДВ, № 7032 від 31 грудня 2020 року на суму 2460,74 грн. з ПДВ, № 946 від 31 січня 2021 року на суму 3125,33 грн. з ПДВ, № 2104 від 28 лютого 2021 року на суму 2744,68 грн. з ПДВ, № 3314 від 31 березня 2021 року на суму 2303,93 грн. з ПДВ, № 4460 від 30 квітня 2021 року на суму 1622,76 грн. з ПДВ, № 6001 від 29 листопада 2021 року на суму 534,43 грн. з ПДВ. Вказані акти підписані відповідачем ОСОБА_1 без зауважень (а.с.29-33).
Відносини, що склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про теплопостачання та Правилами користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 (далі Правила № 1198).
Згідно зі ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги, до житлово-комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно із п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ст.1 Закону України Про теплопостачання споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Відповідно до пункту 1 Правил № 1198, Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.
Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Згідно з пунктом 4 Правил - користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.
Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.
Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а пунктом 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Відповідно до ст.19-1 Закону України Про теплопостачання оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.
Відповідно до ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до статті 24 Закону України "Про теплопостачання", основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Згідно зі статтею 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями частини четвертої статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Тобто тягар утримання майна покладається на його власника.
Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником приміщення АДРЕСА_2 та на підставі укладеного з позивачем договору купівлі-продажу теплової енергії, АТ Криворізька теплоцентраль у період з 31 січня 2020 року по 29 листопада 2021 року свої зобов`язання по наданню послуг з постачання теплової енергії за виконувало належним чином, проте відповідач, як споживач послуг своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті послуги не вносила, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за вищевказаний період.
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат, пені та штрафу суд виходить з такого.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
При цьому, відповідно до положень ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.
Також, п.7 та п.п.7.2.7 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання Сторонами зобов`язань за Договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє Сторін від виконання зобов`язань за цим Договором. За порушення строків оплати споживачем за отриману теплову енергію, з нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період за який нараховуються штрафні санкції становить три роки. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонам у три роки.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 25 травня 2023 року.
Суддя: М.Д. Власенко