КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/24541/21

номер провадження №22-ц/824/567/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року /суддя Колесник О.М./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - в розмірі 6000 грн. щомісяця, починаючи з 30.11.2021 року і до досягнення ним повноліття.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2021 року і до досягнення ним повноліття. /а.с. 42-44/

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2022 р. у перегляді заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема, не досліджено, доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 6000 грн. щомісячно, не було надано жодних розрахунків витрат, калькуляції затрат на місяць тощо. Вказував, що у нього відсутній дохід, що підтверджується довідками, а факт, того, що він є засновником юридичних осіб, не підтверджує наявність доходу для сплати аліментів. Вказував і на те, що в період з кінця лютого 2022 по 18 серпня 2022 року дитина проживала разом з ним. Станом на сьогодні, місце проживання дитини сторонами не визначено, тому стягнення аліментів є недоцільним, оскільки не визначено місце проживання дитини. Наголошував, що аліменти у розмірі 6000,00 грн є надмірним тягарем для нього, оскільки, станом на сьогодні, у нього взагалі відсутній дохід.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її вимог. Вказував, що батьки мають рівні обов`язки по утриманню дитини, водночас, відповідач матеріальної допомоги не надає. Вказувала, що у період часу, який дитина з нею не проживала, нею надавалась грошова допомога. З серпня 2022 року дитина проживає разом з нею. Водночас, батько дитини проживає у Швеції, де рівень життя не є дешевим, при цьому вказує на відсутність доходу, тому наведені аргументи в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню в частині дати, з якої повинні нараховуватись аліменти, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 15.08.1998 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від укладеного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), який проживає разом з матір`ю. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Тривалий час сторони не проживають в одному помешканні, але відповідач достатньої матеріальної допомоги дитині не надає. Вказані обставини не були спростовані у судовому засіданні будь-якими іншими доказами, тому не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 1 ст. 183 СК України про те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» - установити у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, тому суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити його місце роботи та розмір щомісячного доходу, однак за матеріалами цивільної справи вбачається, що він є професійним адвокатом (а.с.11) і засновником Адвокатського бюро «Віталія Хомінського «ПРАКСІС» зі 100% - внеском 100 000 грн. (а.с.12), за таких обставин суд першої інстанції вважав обгрунтованим стягнути аліменти у твердій грошовій сумі як просить позивач, а не у частці від щомісячного доходу відповідача.

Як регламентує ч. 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ч. 1-2, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності заробітку у Адвокатському бюро «Віталія Хомінського «ПРАКСІС», апеляційним судом не приймаються до уваги як докази відсутності доходу відповідача, за відсутності даних податкової та даних щодо доходу за кордоном, оскільки, як повідомляє сам відповідач, про що надає докази, він проживає у Швейцарії.

Крім того, апеляційний суд вказує і на те, що відсутність офіційних доходів у батьків не позбавляють їх від обов`язку утримувати неповнолітню дитину.

Таким чином, апеляційний суд вказує на те, що звертаючись до суду першої інстанції, з заявою про перегляд заочного рішення, відповідач не надав переконливих доказів відсутності доходу, що дало б можливість розглядати питання щодо зменшення призначеної суми аліментів.

Не надані такі докази і до апеляційної скарги.

При ухваленні рішення про стягнення аліментів, суд, насамперед, має керуватися інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Факт відсутності можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини і може вплинути на їх розмір за наявності відповідних доказів.

З урахуванням обставин справи, апеляційний суд дійшов висновків про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для його скасування по суті розміру аліментів та їх призначення.

Водночас, судом першої інстанції визначено час, з якого судом першої інстанції починаючи з 30.11.2021 року - дня подачі позову до суду.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, звертаючись з заявою про перегляд заочного рішення суду, відповідачем надано документи про те, що його син проживає разом з ним та отримав тимчасовий прихисток у Швейцарії.

Суд першої інстанції у перегляді заочного рішення відмовив, проте, вказана обставина не може залишитись поза увагою апеляційного суду.

Так, за повідомленням позивачки, вона підтверджує, що їх син до серпня 2022 року проживав разом з відповідачем у Швейцарії, нею сплачувались кошти на утримання сина, а з серпня 2022 року дитина проживає разом з нею в Нідерландах.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновків, що дата, з якої повинні утримуватись аліменти - серпень 2022 року, а не з моменту подачі позову до суду.

Доводи апелянта щодо того, що місце проживання сина не визначено, апеляційний судом не приймаються до уваги, оскільки у відповідності до ст. 181 СК України аліменти стягуються на користь того з батьків, з яким фактично проживає дитина.

Даних про те, що дитина проживає з апелянтом після серпня 2022 року, ним не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду частково визнає слушними, в частині часу, з якого повинні стягуватись аліменти, в іншій частині доводи висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

У відповідності до 141 ЦПК України, оскільки фактично позовні вимоги задоволено, судовий збір відноситься на рахунок ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року - задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року - змінити в частині дати, з якої необхідно стягувати аліменти, починаючи з 01 серпня 2022 року.

В іншій частині заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: