Справа № 581/396/23
Провадження № 2/581/137/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2023 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю,

в с т а н о в и в :

27 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 рік у розмірі 6713,19 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1085,15 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати у розмірі 203,29 грн., 3% річних за прострочення внесення орендної плати у розмірі 65,11 грн.

Мотивує вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 1,5491 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області (колишньої Калінінської сільської ради Липоводолинського району), яку успадкувала після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 лютого 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «СК-АГРО» було укладено договір оренди землі, у відповідності з умовами якого нею передано орендареві у строкове платне користування цю земельну ділянку строком на 7 років терміном до 16 лютого 2023 року.

Відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022 рік.

У зв`язку з невиплатою орендної плати вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня, інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позову та доданими до нього документами, отримав 8 травня 2023 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав.

На підставі статей 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Судом встановлено, що 16 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СК-АГРО» був укладений договір оренди землі 30463-1, згідно з яким ОСОБА_2 передала, а ТОВ «СК-АГРО» прийняв у строкове платне користування належну їй земельну ділянку загальною площею 1,5491 га. Право оренди на підставі договору зареєстровано державним реєстратором Недригайлівського районного управління юстиції Сороколітом С.А. 19 лютого 2016 року (а.с. 12-13, 24).

Позивач ОСОБА_1 25 листопада 2021 року отримала у спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 1,5491 га з кадастровим номером :01:001:0056 (а.с. 9-10).

Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі 30463-1 від 16 лютого 2016 року:

Пункт 3.1.: Договір укладено на 7 років терміном до 16 лютого 2023 року з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою;

Пункт 4.1.: Орендна плата складає 3174,95 грн., що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою;

Пункт 4.2.: У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю. Орендна плата може сплачуватися орендодавцю готівкою через касу орендаря, згідно розрахункової відомості за виключенням податку з доходів фізичних осіб. Орендна плата також може справлятися у натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах, за згодою сторін по діючим в орендаря цінам на продукцію, роботи та послуги;

Пункт 4.3.: Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

Пункт 4.4.: Орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року.

Пункт 4.5.: Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами та/або іншими документами;

Пункт 4.6.: Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Пункт 4.7.: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу;

Пункт 9.4.: Обов`язки орендаря, зокрема:

- своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою;

Пункт 12.1: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін;

Пункт 12.6.: Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень абзацу 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Висновки суду по суті спору.

Спір між сторонами у справі виник спір з приводу виплати орендної плати за 2022 рік користування земельною ділянкою на підставі діючого між ними договору оренди землі 30463-1 від 16 лютого 2016 року.

Аналіз пунктів 4.1, 4.3, 4.4 договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач має сплачувати на користь позивача орендну плату в сумі 3174,95 грн. за один рік користування земельною ділянкою до 30 грудня щорічно з урахуванням індексації, а орендну плату за 2022 рік до 30 грудня 2022 року.

З урахуванням того, що відповідно до статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи відомостей про виплату орендної плати позивачу за 2022 рік у розмірі, визначеному у договорі, з огляду на це суд вважає, що відповідач належно не виконав умови договору щодо виплати позивачу орендної плати за 2022 рік та порушив вимоги статей 21, 25 Закону України «Про оренду землі» а також умови договору оренди землі від 16 лютого 2016 року.

Як вбачається із матеріалів справи та змісту укладеного між сторонами договору оренди землі відповідач у порушення пунктів 4.1., 4.3., 4.4. договору не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2022 рік у загальному розмірі 6713,17 грн., обрахований із урахуванням індексів інфляції за 2016-2022 роки, що розрахована наступним чином:

у 2016 році орендна плата із урахуванням індексу інфляції складала 3535,60 грн. (3174,95 грн. Х 111,359 % (індекс інфляції за 2016 рік, починаючи із лютого)),

у 2017 році 4018,88 грн. (3535,60 Х 113,669%),

у 2018 році 4411,81 грн. (4018,88 грн. Х 109,777%),

у 2019 році 4590,66 грн. (4411,81 Х 104,054%),

у 2020 році 4819,82 грн. (4590,66 грн. Х 104,992%),

у 2021 році 5302,52 грн. (4819,82 грн. Х 110,015 %),

у 2022 році 6713,17 грн. (5302,54 грн. Х 126,603 %).

Саме такий щорічно зростаючий протягом 2016-2022 років у зв`язку зі зміною індексу інфляції договірний розмір орендної плати за 2022 рік на думку суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з невиплатою орендної плати за 2022 рік на підставі пункту 4.7. договору оренди землі від 16 лютого 2016 року на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 1085,14 грн., розрахунок якої є наступним:

за період з 31 грудня 2022 року по 27 квітня 2023 року розмір пені становить 1085,14 грн. = 6713,17 грн. (сума заборгованості по орендній платі за 2022 рік) х 50 (подвійна ставка НБУ)/100/ 365* 118 дні прострочки.

У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2022 рік на користь позивача на підставі статті 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік підлягають нарахуванню у сумі 217,10 грн., розрахунок є таким: 6713,17 грн. (заборгованість по орендній платі за 2022 рік) х 103,234% (сукупний індекс інфляції за період з 31 грудня 2022 року по 27 квітня 2023 року) : 100%. 6713,17 грн. (заборгованість по орендній платі за 2022 рік).

Однак, враховуючи, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, передбачений статтею 13 ЦПК України, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і не повинен виходити за межі цих вимог.

Оскільки позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення, зокрема, інфляційних втрат за несвоєчасне внесення орендної плати за 2022 рік у розмірі 203,29 грн., у суду відсутні правові підстави для стягнення інфляційних втрат у більшому розмірі.

3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік підлягає стягненню у сумі 65,11 грн., виходячи з розрахунку: 6713,17 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 118 (кількість днів прострочення).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 8066,71 грн., з яких: орендна плата за 2022 рік у сумі 6713,17 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 1085,14 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 203,29 грн., 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 65,11 грн.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат по справі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Докази та розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі сторони до суду не надавали.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 8066,71 грн., з яких: орендна плата за 2022 рік у сумі 6713,17 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 1085,14 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 203,29 грн., 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 65,11 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» (с. Суха Грунь Роменського району Сумської області, вул. Першотравнева, 1, ).

Суддя О. В. Кузьмінський