Номер провадження: 22-ц/813/5446/23
Справа № 509/3695/22
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В

за участю секретаря судового засідання Проскуріної Н.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса - Білик О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,

на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 року,

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Білик О.Г.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрито спадкову справу, спадкоємцями померлого за заповітом є ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спадкодавцем складено заповіт з умовами отримання спадкового майна, серед яких настання факту сплати грошових кошті за договором позики грошових коштів від 28.03.2019 року та Додаткової угоди від 30.06.2020 року до договору позики грошових коштів від 28.03.2019 року, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на момент його смерті. Після настання вказаної умови, ОСОБА_1 мала компенсувати ОСОБА_2 різницю ринкової вартості успадкованого майна та загальним обсягом грошових зобов`язань, не виконаних спадкодавцем за вказаним договором позики. Позивачем свої зобов`язання виконані, однак розмір заборгованості за договором позики є більшим ніж вартість успадкованого майна тому позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва, однак отримала відмову, через необхідність засвідчення судом умов виконання спадкоємцем умов заповіту.

Позивач просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій посилалась на те, що у січня 2023 року відповідачем змінені замки у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Також відповідач вчиняє дії з метою продажу вказаної квартири. Позивач вважає, що набула право власності на вказану квартиру з моменту подання заяви про прийняття спадщини, тому дії відповідача порушують її право власності. Посилалась на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист відновлення прав та інтересів позивача.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з втручанням у цілісність квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: заборонити встановлювати нові дверні замки, змінювати існуючі вхідні замки на інші, пошкоджувати чи іншим чином втручатись у цілісність вхідних замків, дверей, вікон, міжкімнатних перегородок, (переробляти та зносити їх), заселятись іншим особам, місце проживання яких не зареєстровано у відповідній квартирі, робити ремонти квартири та наявного у цій квартирі обладнання (окрім аварійних), перешкоджати у будь-який спосіб ОСОБА_1 входити до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою від 27.02.2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задовольнив. Заборонив будь-яким особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з втручанням у цілісність квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: заборонити встановлювати нові дверні замки, змінювати існуючі вхідні замки на інші, пошкоджувати чи іншим чином втручатись у цілісність вхідних замків, дверей, вікон, міжкімнатних перегородок, (переробляти та зносити їх), заселятись іншим особам, місце проживання яких не зареєстровано у відповідній квартирі, робити ремонти квартири та наявного у цій квартирі обладнання (окрім аварійних), перешкоджати у будь-який спосіб ОСОБА_1 входити до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що право власності на вказану квартиру ні за ким не зареєстровано, що виключає можливість її продажу, або реєстрацію в ній інших осіб. Також скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в частині необхідності проведення розгляду справи з викликом сторін з наданням можливості подати письмові та усні заперечення. Також зазначає, що про розгляд заяви про забезпечення позову вона не повідомлена, що позбавило можливості подати заяву про зустрічне забезпечення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2023 року позивачу та третій особі роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву та письмових пояснень на апеляційну скаргу відповідно. Пояснень від державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Білик О.Г. не надходило.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з додатками отримала 25.04.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відзиві на апеляційну скаргу просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу залишити без змін, посилаючись на те, що вважає доведеним факт заміни замків у спірній квартирі. Скаржником не обґрунтовано яким чином застосований захід забезпечення позову порушує права ОСОБА_6 .

У відзиві позивач просила допитати свідків та долучити до матеріалів справи докази.

Ухвалою Одеського апеляційного суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 18 травня 2023 року, відмовлено позивачу у допиті свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та приєднанні до матеріалів відокремленого провадження і дослідженні відеозапису зміни замка.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивачем не зазначено обставини, які перешкоджали подати докази до суду першої інстанції разом із клопотанням про забезпечення позову, та заявити про допит свідків.

Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Білик О.Г. копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з додатками отримав 27.04.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження отримала 25.04.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник скаржника ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження отримав 13.04.2023 року, в особистому кабінеті підсистеми (модуля) Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу не визнали.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, судову повістку отримала 12.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача, який приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав.

Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Білик О.Г. судову повістку отримав 11.05.2023 року. Від Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса надійшла заява в якій нотаріус просить провести розгляд без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії з втручанням у цілісність квартири, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.Невжиття таких заходів можливо істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, тобто є необхідність у винесенні ухвали щодо забезпечення позову щодо майбутніх поки ще, нездійснених інцидентів (посягання інших осіб на цілісність цих приміщень, шляхом заміни замків, вікон, дверей, вселення до приміщень, їх перепланування, зносу і т.д).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1, 2, 4, яких передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Предметом позову у цій справі є позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 .

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову позивач зазначила те, що вона є спадкоємицею за заповітом після померлого ОСОБА_4 . У січні 2023 року невстановленою особою змінені замки на вхідних дверях до квартири за адресою: АДРЕСА_1 (спадкове майно на яке ОСОБА_1 має право за фактом прийняття спадщини та на яке заявлено позов у даній справі), тому не змогла потрапити до квартири.

На підтвердження вказаних обставин позивачем до заяви про забезпечення позову надано акт огляду квартири від 27.01.2023 року, журнал відвідувань, заяву до Головного управління Національної поліції в Одеській області про вчинення адміністративного правопорушення та забезпечення правопорядку.

Колегія суддів вважає, що між сторонами виник спір щодо набуття права власності на спадкове майно, тому невжиття заходів забезпечення позову може мати негативні наслідки та ускладнити виконання ймовірного судового рішення у разі задоволення позову.

Вжитий судом першої захід забезпечення позову у виді заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з втручанням у цілісність спірної квартири є співмірним з вимогами позовної заяви.

Вжиття судом такого заходу забезпечення позову має тимчасовий характер та не порушує законні права та інтереси сторін.

Суд першої інстанції інстанцій, зважаючи на предмет та підстави позову, а також враховуючи мотиви подання позивачем відповідної заяви, наявність між сторонами спору щодо поділу спірного спадкового майна, розглядаючи заяву про забезпечення позову, дійшов правильного висновку про її задоволення, оскільки вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, відповідає змісту права, про захист якого він звернувся до суду, а невжиття заходів може ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ні за ким не зареєстровано, тому вчинити будь-які дії на порушення майбутнього права власності спадкоємця не можливо, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 05.09.2022 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 09.09.2020 року за ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини.

Отже посилання скаржника на те, що право власності на квартиру ні за ким не зареєстровано, тому вчинити будь-які дії на порушення майбутнього права власності спадкоємця вчинити не можливо спростовується матеріалами справи.

Посилання в апеляційний скарзі на те, що суд першої інтенції, враховуючи предмет та підстави позову, складність справи, мав здійснити розгляд заяви про забезпечення позову із викликом учасників справи, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Отже лише у разі недостатності наданих заявником пояснень та доказів для розгляду заяви про забезпечення позову суд може призначити розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом сторін.

В даній справі суд першої інстанції вважав, що достатньо пояснень заявника, викладених у заяві про забезпечення позову, та доданих до заяви доказів, тому здійснив розгляд поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що з огляду на неповідомлення відповідача про розгляд заяви про забезпечення позову, остання не мала змоги подати заяву про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Зустрічне забезпечення по своїй суті є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

Розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи не позбавляє відповідача права у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення.

Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення лише у випадках передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, однак доказів на підтвердження наявності цих випадків відповідачем суду не надано.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

О.Ю. Карташов