Справа № 344/4890/23
Провадження № 2/344/1700/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

26 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2023 позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 113 057 грн. 14 коп.; стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Позов мотивує тим, що в період з 01 липня 2021 року по 01 жовтня 2022 року позивач знаходилась у трудових відносинах з відповідачем. Під час знаходження у трудових правовідносинах відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 113 057 грн 14 коп. Однак в день звільнення позивача 01.03.2023 відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. Таким чином при звільнені позивача з роботи, кошти до виплати складають 113 057 грн. 14 коп., які підлягають стягненню з відповідача у судовому порядку. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення та звернення до суду пройшло 20 робочих днів, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 113 057 грн 14 коп. Просила стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 113 057 грн. 14 коп. та середній заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.03.2023 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

23.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.05.2023 для участі в даній справі залучено в якості співвідповідача Дочірнє піприємство Івано-Франківський облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо 01.05.2023 подала заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так як сторони в судове засідання, призначене на 19.06.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Як вбачається з наказу №18-к від 01 серпня 2001 року, виданого Івано-Франківським спеціалізованим кар`єром та копії трудової книжки, ОСОБА_1 прийнято на роботу в Спецкар`єр економістом ІІ розряду з 01 серпня 2001 року, з посадовим окладом 205 грн.

Згідно з довідкою про заборгованость по заробітній платі №93 від 27.01.2023 філії "Івано-Франківський спеціалізований кар`єр" ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", виданої ОСОБА_1 про те, що загальна сума заборгованості складає 113 057 грн. 14 коп.

ОСОБА_1 в період з 01 липня 2021 року по 01 жовтня 2022 року знаходилась у трудових відносинах з Дочірнім підприємством "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільнідороги України" Філія Івано-Франківський спеціалізований кар`єр. Під час знаходження у трудових правовідносинах відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 113 057 грн 14 коп.

Як вбачається з наказу № 05-к від 27 лютого 2023 року, виданого ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Філія Івано-Франківський спеціалізований кар`єр та копії трудової книжки, звільнено ОСОБА_1 , провідного економіста філії "Івано-Франківський спеціалізований кар`єр", за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, згідно ст. 38 КЗпП України з 01 березня 2023 року. Компенсація за невикористану відпустку 43 календпрних дні.

Відповідно до довідки про доходи, виданої філією Івано-Франківський спеціалізований кар`єр» заробітна плата за січень 2023 складає 6 909,09 грн., за лютий 2023 року 1 900 грн. Відповідно до довідки від 29.05.2023 на підприємстві було запроваджено неповний робочий тиждень. На підставі цього відпрацювання робочих днів ОСОБА_1 за останні 4 місяці склали : листопад 2022 року -12 днів, грудень 2023 року 14 днів, січень 2023 року 16 днів, лютий 2023 року 4 дні.

Відповідно до частини 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Право на заробітну плату захищається й Конвенцією про захист заробітної плати № 95, яка ратифікована 31.01.1961 року.

Відповідно до ст. 1 даної Конвенції метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Відповідно до ст. 12 Конвенції заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу.

Окрім того, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (стаття 94 Кодексу законів про працю України).

Строки виплати заробітної плати визначено статтею 115 Кодексу законів про працю України.

Зокрема, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до довідки заборгованості по заробітній платі №93 від 27.01.2023 ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Філія Івано-Франківський спеціалізований кар`єр, ОСОБА_1 загальна сума заборгованості складає 113 057,14 грн..

Докази, які б спростовували вищезазначений розмір заборгованості по заробітній платі, або посилання Позивача на факт невиплати їй заробітної плати протягом вищезазначеного періоду, або про наявність її вини (умислу) у невиконанні трудових обов`язків на підприємстві в матеріалах справи відсутні.

Відтак, вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 113 057, 24 грн. грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, Суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи, що згідно довідки про доходи заробітня плата позивача за останні два місці склала 8809,09 грн. без врахування податків та зборів, то середньоденна заробітна плата складає 440,45 грн. (8809,09 грн. /20 днів).

З часу звільнення, а саме з 01.03.2023 по день винесення рішення, 19.06.2023 пройшло 74 робочих днів.

Відтак, середній заробіток за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню на користь позивача становить: 440,45 грн. х 74 дні = 32 593,30 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 19, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період з 01 липня 2021 року по 01 жовтня 2022 року включно у сумі 113 057 (сто тринадцять тисяч п`ятдесят сім) гривень 14 копійок, та 32 593,30 ( тридцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто три гривні тридцять копійок ) середнього заробітку за час затримки розрахунку станом.

Рішення в частині стягнення з Дочірнього Підприємства «Івано-Франківський Облавтодор» Відкритого Акціонерного Товариства «Державна Акціонерна Компанія «Автомобільні дороги України», на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в межах суми платежу за 1 (один) місяць в сумі 9 249,45 грн. ( девять тисяч двісті сорок девять гривень сорок пять копійок) допустити до негайного виконання.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь держави - 1 474 (одну тисячу чотириста сімдесят чотири ) гривні 12 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого Акціонерного Товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", , адреса: вул. Є. Петрушевича, буд.1, м. Івано-Франківськ, 76000.

Повне рішення складено та підписано 26 червня 2023 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.