Справа № 127/4029/23
Провадження № 22-з/801/87/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 рокуСправа № 127/4029/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Оніщука В. В.,

суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження заяву адвоката Слізяк Мар`яни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року позов задоволено частково.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 2 000 грн. Решту витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу - залишено за ОСОБА_1 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 травня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Слізяк Мар`яни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року змінено та викладено абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року по справі № 127/23746/22 - припинити з 26 січня 2023 року і після повної сплати заборгованості по аліментах».

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року залишено без змін.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 610,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

15 травня 2023 року адвокат Слізяк М. М. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що від 31 січня 2023 року між нею та позивачем був укладений договір про надання правничої допомоги № М-37, відповідно до якого витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу адвоката склали 7 000 грн. Вказане підтверджується актом № 2 здачі-приймання наданих послуг від 12 травня 2023 року.

Враховуючи викладене, адвокат Слізяк М. М. просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати, пов`язані з розглядом справи в апеляційному суді.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Слізяк М. М. про постановлення додаткового судового рішення підлягає до задоволення частково, з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень статті 137 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про постановлення додаткового рішення подана у визначений законом строк.

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права

Суд апеляційної інстанції враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Представником позивача адвокатом Слізяк М. М. на підтвердження понесених ним витрат було подано договір № М-378 про надання правничої допомоги (а. с .103-104), додаткову угоду № 1 до вказаного договору від 10 квітня 2023 року, акт № 2 здачі приймання наданих послуг до вказаного договору від 12 травня 2023 року (а. с. 176, зворот а. с. 176) та квитанцію № 136706533 від 15 травня 2023 року про оплату за юридичні послуги на суму 7 000 грн (а. с. 177).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).

Згідно з частиною п`ятою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.

Від ОСОБА_2 надійшли заперечення проти задоволення вказаної заяви, у яких вона зазначає, що такий розмір витрат є значно завищеним у даній категорії справ, а апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена лише частково. Справа є незначного рівня складності та не потребувала участі позивача та його адвоката у судових засіданнях, правова позиція позивача не змінювалася протягом розгляду справи. До того ж відповідачка наполягала на мирному урегулюванні спору.

Також ОСОБА_2 зазначає, що сума витрат у розмірі 7 000 грн у випадку стягнення її судом, враховуючи перебування на її утриманні малолітнього сина, обов`язок сплачувати аліменти, а також стягнення з неї судових витрат зі сплати судового збору, поставить її вкрай важке матеріальне становище, тому вона просила суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Дослідивши доводи заяви та обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн є завищеними, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Так, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, оскільки вартість наданих адвокатом послуг, зокрема, таких як: підготовка та подання до Віннциького апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року та додаткового рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року у цій справі не відповідає, складності цієї справи, критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумного розміру цих витрат.

Колегія суддів приймає до уваги заперечення відповідачки ОСОБА_2 , а також враховує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 хоч і була задоволена частково, проте рішення суду першої інстанції було змінено апеляційним судом лише в частині періоду припинення стягнення аліментів.

Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги те, що стягнення з відповідача витрат у заявленій сумі буде суперечити принципу співмірності таких витрат суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача 1 500 грн витрат на професійну правничу допомогу. Решту витрат слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 270, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Заяву адвоката Слізяк Мар`яни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про постановлення додаткового судового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 500 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук