ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6176/23 Справа № 196/17/21 Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д.Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Моторне транспортне страхове бюро України Департаменту внутрішнього страхування, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

08 січня 2021 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Моторне транспортне страхове бюро України Департаменту внутрішнього страхування, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 21 липня 2018 року о 16 год. 25 хв. ОСОБА_3 рухаючись на 64 км автодороги Кобеляки-Царичанка-Дніпро на автомобілі «Шевроле Авео», д.н. НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону не переконався в тому, що його обганяє автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду нього в попутному напрямку. Внаслідок чого змусив останнього гальмувати та змінити напрямок руху. Під час даних дій автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 , який рухався позаду нього в попутному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_2 занесло та відбулося зіткнення з вантажівкою «Мерседес», д.н. НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 - дружина ОСОБА_2 та власник автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 , перебувала під час ДТП у зазначеному автомобілі на пасажирському сидінні.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 , яким керував під час ДТП ОСОБА_2 та який на момент ДТП належав на праві власності його дружині ОСОБА_1 , спричинено механічні ушкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Автомобіль «Шевроле Авео», д.н. НОМЕР_1 на момент ДТП не був застрахований, а тому Моторне транспортне страхове бюро України Департаменту внутрішнього страхування виплатило ОСОБА_1 на відшкодування шкоди 100 000,00 грн.

Згідно висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №095/18 від 16 серпня 2018 року, складеного судовим експертом Цаберябим В.М. за заявкою ТОВ «СОС Сервіс Україна»:

ринкова вартість автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 на момент ДТП 21.07.2018р. становить 580 003.53 грн.;

вартість відновлювального ремонту автомоблія «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали - 751 902.05 грн.;

вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо». Д.н. НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, з включенням у розрахунок ПДВ на запчастини і матеріали - 325 696.74 грн.

Як вбачається з висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження, ринкова вартість автомобіля «Тайота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 на момент ДТП (21.07.2018) становила 580003.53 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали - 751 902.05 грн.

У зв`язку з тим, що транспортний засіб «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 в результаті ДТП був фізично знищений, вони були змушені звернутися для проведення оцінки вартості транспортного засобу після ДТП.

Відповідно до Звіту №090/20, складеного судовим експертом Цаберябим В.М. за заявкою ОСОБА_2 (діючого на підставі доручення «Моторного (транспортного) страхового бюро України» по справі №51603), вартість транспортного засобу «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 , після ДТП становить 254 306.79 грн.

Тому, судовим експертом згідно висновку експерта №095/18, складеного 16.08.2018 року, було встановлено, що автомобіль після ДТП є фізично знищеним, тому у відповідності до п.30.2 ст.30 ОСОБА_1 відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що відповідно до Звітів, вартість транспортного засобу до ДТП становить 580 003,53 грн., а після ДТП - 254 306.79 грн., відповідно було завдано збитків в результаті пошкодження транспортного засобу «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 у розмірі 580 003,53 грн. - 254 306.79 грн.= 325 696.74 грн.

Оскільки відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП не була застрахована, у МТБСУ виник обов`язок з відшкодування потерпілому шкоди, яка вираховується, як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. МТБСУ виплатило ОСОБА_1 на відшкодування шкоди 100 000,00 грн. Однак, зазначена сума не покриває у повному обсязі збитків позивачів, понесених в результаті пошкодження транспортного засобу «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 .

Відповідач, як заподіювач шкоди, має нести цивільно-правову відповідальність по деліктному зобов`язанню й відшкодувати заподіяну ним шкоду в розмірі, не охопленому страховим відшкодуванням.

Крім того, внаслідок ДТП було завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких останні зазнали у зв`язку з пошкодженням їх сімейного автомобіля та внаслідок неможливості його використання в повсякденному житті.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивачі прохали стягнути з відповідача на їх користь на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 245 496,74 грн., з яких: 225 696,74 грн. - вартість залишку матеріального збитку з врахуванням сплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. МТСБУ, 3000 грн. - вартість послуг евакуатора, 800 грн. - вартість проведення автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості транспортного засобу після ДТП, 16000 грн. - вартість проведення комплексної судової інженерно-технічної експертизи з дослідження обставин ДТП та трасології із застосуванням програмного комплексу PC-Crash; а також моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

27 березня 2023 року рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Моторне транспортне страхове бюро України Департаменту внутрішнього страхування, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , 225 696 грн. 74 коп. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 3000 грн. на відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, а всього 228 696 грн. 74 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного дослідження по визначенню вартості пошкодженого автомобіля в сумі 800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У травні 2023 року, не погодившись із вказаним рішенням, відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та зменшити розмір стягнутої з нього на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди з 225 696 грн. 74 коп. до 100 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що вважає рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 225 696 грн. 74 коп. таким, що не відповідає встановленим фактичним обставинам справи та не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Зазначає, що суд не звернув уваги та не надав належної правової оцінки тій обставині, що відповідач знаходиться у вкрай складному матеріальному становищі і просить зменшити заявлену позивачами матеріальну шкоду до прийнятної суми.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Мелешко І.В. доводи апеляційної скарги підтримала. Вказали, що відповідач мало забезпечена людина у зв`язку з чим просили зменшити суму, що підлягає стягненню.

Ві представника Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність (т.2 а.с.23).

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2, а.с.17-22), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині розміру стягнутої з нього матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2018 року о 16 год. 25 хв. водій ОСОБА_3 , рухаючись на автодорозі Кобеляки-Царичанка-Дніпро на 64 км, на автомобілі «Шевроле Авео» д.н. НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону не переконався в тому, що його обганяє автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду нього в попутному напрямку, внаслідок чого змусив останнього гальмувати та змінити напрямок руху. Під час даних дій автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н. НОМЕР_2 , який рухався позаду нього в попутному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_2 , занесло та відбулося зіткнення з вантажівкою «Мерседес», д.н. НОМЕР_3 .

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року провадження у справі №185/6571/18 про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_3 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2020 року постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року скасовано та визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у адміністративній справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

Власником автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н. НОМЕР_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 22.12.2011 року є ОСОБА_1 , яка під час дорожньо-транспортної пригоди знаходилася у даному автомобілі як пасажир.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому 28 квітня 2001 року шлюбі.

Згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №095/18 від 16 серпня 2018 року, складеного судовим експертом Цаберябим В.М. за заявкою ТОВ «СОС Сервіс Україна»: ринкова вартість автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 на момент ДТП 21.07.2018р. становить 580 003.53 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали - 751 902.05 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н. НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, з включенням у розрахунок ПДВ на запчастини і матеріали - 325 696, 74 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 , складає 580 003, 53 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту (751902,05 грн.) перевищує ринкову вартість аналогічного непошкодженого автомобіля (580003,53 грн.), вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості аналогічного непошкодженого автомобіля, оскільки відновлювати автомобіль економічно недоцільно.

Згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості пошкодження автомобіля №090/20 від 17 серпня 2020 року, складеного судовим експертом Цаберябим В.М. за заявою ОСОБА_2 , ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н. НОМЕР_2 станом на 21.07.2018 року складає 254 306,79 грн.

Так, позивачем ОСОБА_2 було сплачено ФОП ОСОБА_4 за проведення експертного дослідження по визначенню вартості пошкодження автомобіля №090/20 від 17 серпня 2020 року 800,00 грн., що підтверджується квитанцією №20035 від 17.08.2020 р.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 було сплачено ФОП ОСОБА_5 за послуги з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 3000 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 16.12.2020, квитанцією до прибуткового касового ордера №91 від 16.12.2020 р.

Позивачем ОСОБА_2 було сплачено ФОП ОСОБА_6 за проведення комплексного експертного дослідження №10.1-10.4/008-Д від 26.02.2020 року 16 000 грн. відповідно до акту виконаних робіт №10.1-10.4/008-Д від 26.02.2020 р., що підтверджується товарним чеком №35 від 05.12.2020 р.

Судом встановлено, що на час скоєння даного ДТП водій ОСОБА_3 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 , як водій пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування, 24.07.2018 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

На момент розгляду справи, МТСБУ було проведено регламентну виплату позивачу ОСОБА_1 в розмірі 100 000 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок пошкодження її транспортного засобу.

Суд дійшов висновку, що оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачам пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , перевищує виплачений позивачу ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди) та отриманим страховим відшкодуванням.

Разом з тим, суду не було надано доказів спричинення майнової шкоди позивачу ОСОБА_2 .

Таким чином, на думку суду, відповідач повинен сплатити різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, саме позивачу ОСОБА_1 , як власнику автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н. НОМЕР_2 .

Враховуючи розмір завданого позивачу збитку, суд дійшов висновку, що порушене право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь останньої різниці між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди - 580 003,53 грн. та після дорожньо-транспортної пригоди - 254 306,79 грн., а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди - 3000 грн., що з урахуванням виплати МТСБУ в сумі 100 000,00 грн., складає 228 696,74 грн.

Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Мелешка І.В. про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди на підставі ч.4 ст.1193 ЦК України, суд вважав за необхідне вказати, що жодного доказу неможливості в повному обсязі відшкодування шкоди або того, що це поставить відповідача в дуже скрутне матеріальне становище, суду не надано. Сам по собі факт наявності у відповідача ІІ групи інвалідності не доводить вищевказаних обставин.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.4 чт.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачам пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , перевищує виплачений позивачу ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням у сумі 225 696,74 грн.

Відповідач обґрунтовує свою незгоду з зазначеною сумою відшкодування матеріальної шкоди тим, що він знаходиться у вкрай складному матеріальному становищі, а саме що він є особою з інвалідністю ІІ групи, проживає в сільській місцевості, де немає роботи з гідною заробітною платою та підходящої йому з огляду на його захворювання. Також, перенісши декілька хіміотерапій, він лишився всіх своїх заощаджень, розмір його заробітної плати складає трохи менше 3000 грн., він отримує пенсію з інвалідності (з березня 2023 року - 2760 грн.), має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Разом з тим, судом було правильно зазначено, що жодного доказу неможливості в повному обсязі відшкодування шкоди або того, що це поставить відповідача в дуже скрутне матеріальне становище, відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не було надано.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції дотримані вищенаведені норми.

Судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, вірно встановлені правовідносини та суд дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з усталеною практикоюЄвропейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 27.06.2023 року.

Судді: