Провадження № 2/597/140/2023
Справа № 597/863/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2023 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Богдан В.М.,

розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_2 в якому просив встановити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями доповідачем у справі визначено суддю В.В. Васильченка. Ухвалою від 04.05.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 01.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.06.2023. 28.06.2023 складено скорочене рішення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнав, просить його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 01.12.2020 Устечківською сільською радою Заліщицького р-ну Тернопільської області, а/з №13).

15.05.2020 ОСОБА_3 склала заповіт, яким зробила розпорядження: належні їй земельні ділянки площею 1,07 га та 0,33 га, що розташовані на території Устечківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджені державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №475105 та серія ЯГ №475477 заповідає ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. інформація щодо інших спадкоємців або кредиторів спадкодавця відсутня.

Як вбачається з довідки №34/01-16, виданої приватним нотаріусом Чортківського нотаріального округу Іванів Л.І., нотаріус позбавлений можливості завести спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 не проживав разом із спадкодавицею у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та не перебував на час її смерті на реєстраційному обліку у вказаному житловому будинку.

На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ч.1 ст.1272 ЦК України, зокрема регламентовано, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові №61-38298св18 від 26.09.2019, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до роз`яснень наданих постановою Пленум Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", зокрема п.24, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Позивач позовній заяві зазначає, що своїм правом на прийняття спадщини після смерті матері вчасно скористатися не зміг, оскільки не знав про наявність складеного спадкодавцем на його ім`я заповіту.

Згідно правової позиції, яка виражена Верховним Судом у постанові від 06.09.2017 у справі №6-49цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.76, п.3 ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що його необізнаність про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ilhan v. Turkey» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій, має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст.10 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання відповідачами даного позову слід прийняти, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на встановлене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили даним судовим рішенням для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що буде достатнім для захисту прав та інтересів позивача.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу між сторонами судових витрат по даній справі, суд із врахуванням того, що позивачка та/чи її представник не порушували питання про стягнення в користь позивачки з відповідачів понесених судових витрат по справі, вважає, що судові витрати по справі слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На підставі ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. 10, 11, 76-81, 89, 141, ст.178, 197, 198, 200, 206, 211, 258, 259, 263-266, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 30.06.2023.

Відомості про учасників процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя В. В. Васильченко