Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/312/23
Провадження № 2/499/137/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 квітня 2023 року смт Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, учасника судового процесу секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.
Відповідач не подала до суду відзив проти позову.
2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.
3. Процесуальні рішення та дії у справі такі.
Суддя Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 31 березня 2023 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалоювід 24 квітня 2023 року, постановив розглянути справу заочно.
4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.
Товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 7000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Кредит надається не на споживчі цілі (пункт 1.1 Договору).
Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 2.2 відсотки від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 803 відсотки) користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору (пункт 1.2 Договору).
Строк надання кредиту та строк дії договору становить 20 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не можуть становити менше трьох календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах визначених цим договором (пункт 1.3 Договору).
У випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору, позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 4 відсотки від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460 відсотків) кредитом понад строк, визначений у пункті 1.3 цього договору (пункт. 3.3 Договору).
17 червня 2021 року Товариство та позивач уклали договір про відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 відповідно до якого право грошової вимоги за Договором перейшло до позивача (далі - також Договір відступлення, а.с.26-28).
Первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань, за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників (позичальниками за кредитними договорами), включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі право на одержання яких належить первісному кредитору (пункт 1.1 Договору відступлення).
За Актом приймання-передачі №1 від 17 червня 2021 року, укладеним між позивачем та Товариством, позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с. 30).
02 червня 2022 року між представником та позивачем укладений договір про надання юридичних послуг (далі - також договір від 02 червня 2022 року, а.с. 40-42).
Акт приймання-передачі наданих послуг №24/1 від 02 червня 2022 року свідчить, що вартість наданих послуг становить 9000 гривень (а.с. 44, далі - також Акт).
5. Норми права, які застосував суд такі.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва (пункт 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК).
Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, далі -ЦПК).
6. Мотиви застосування норм права такі.
Товариство та відповідач підписали Договір, який містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за Договором.
Договір підписано відповідачем, що підтверджує отримання та ознайомлення її з інформацією про умови кредитування, й про орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних ними умов кредитування, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів).
Товариство свої зобов`язання за договором позики виконало та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 7000 гривень.
Суд зазначає, що відповідно до Договору відступленнявідбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за договором, зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем.
Відповідач заперечень щодо позову не надала, а суд самостійно не може поставити під сумнів, що умови договору розроблені Товариством, які діяли на час підписання не були зрозумілі відповідачу і не доведені до її відома, включаючи й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), та порядку їх нарахування, виходячи із розмірів наведених у розрахунку.
Таким чином, виходячи з приписів зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення норм ЦК, після підписання Договору, та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених договором, повернути позивачу кредит та сплатити проценти.
Зрештою, суд зазначає, що відповідачем порушені права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі.
7. Висновок суду такий.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю.
8. Розподіл між сторонами судових витрат такий.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 137 ЦПК).
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684 гривень, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копію договору від 02 червня 2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність, Акт.
Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень, є обґрунтованими, співмірними та доведеними.
Суд зауважує, що відповідач не подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, тому підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням приписів частини 5, 6 статті 137 ЦПК відсутні.
Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, у якій зазначається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року по справі № 143/173/19 зазначено, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд,
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду, відповідачем у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а позивачем у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
Повний текст заочного рішення складено 24 квітня 2023 року.
СуддяОлександр КРАВЧУК