№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8985/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги адвоката Різника Юрія Сергійовича, подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітрейд 2016», та адвоката Коломієць Тетяни Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Чередніченко Н.П., у цивільній справі № 752/18246/21 за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Владислава Васильовича, Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Дмитра Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітрейд 2016», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсними електронних торгів та протоколу їх проведення, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка В.В., Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ДП «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Д.В., ТОВ «Профітрейд 2016», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсними електронних торгів та протоколу їх проведення, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності. Зазначав, що йому на праві власності належали земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери: :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044. В 2016 році в незаконний спосіб без його дозволу та волі, як власника зазначених земельних ділянок, шляхом підробки документів (довіреності), ці земельні ділянки вибули із його власності та були зареєстровані за ОСОБА_2 . В травні 2016 року він звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсною довіреності, на підставі якої від його імені іншою особою було укладено договори купівлі-продажу цих земельних ділянок, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування реєстраційних записів та визнання за ним права власності на ці земельні ділянки. В межах розгляду зазначеної справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року у справі №752/7988/16-ц, було забезпечено зазначений позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки, зареєстровані за ОСОБА_2 , та заборонено здійснювати будь-які дії щодо проектування та будівництва на цих земельних ділянках. 31 жовтня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Вегерою Л.О. було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження. Крім того, за заявою ОСОБА_1 про вчинення злочину, Печерським УП ГУ НП у м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003931, внесеному до ЄРДР 04 червня 2016 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. В зазначеному кримінальному провадженні його було визнано потерпілим, та ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/32856/16-к, клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києва про арешт земельних ділянок було задоволено, та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, у т.ч. і заборонено відчуження і зміну меж зазначених земельних ділянок. 15 липня 2016 року державним реєстратором було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року, було визнано недійсною довіреність, видану від його імені на ім`я громадянина Грузії ОСОБА_3 , посвідчену 24 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., зареєстровану в реєстрі за № 621. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року від його імені громадянином Грузії ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 172. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року від його імені громадянином Грузії ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 175. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року від його імені громадянином Грузії ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 178. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року від його імені громадянином Грузії ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 169. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року від його імені громадянином Грузії ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 181. Скасовано запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 № 13127597 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0040; № 13127830 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0041; № 13127967 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0042; № 13127375 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0043; № 13128119 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0044. Вказаним судовим рішенням підтверджено незаконність вибуття зазначених земельних ділянок із його власності на користь ОСОБА_2 . Однак, в червні 2020 року йому стало відомо, що 18 червня 2020 року мав відбутись аукціон з реалізації п`яти земельних ділянок, які вибули з його власності в незаконний спосіб. Крім того, в результаті технічного об`єднання цих земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , до Державного земельного кадастру було внесено відомості про утворення однієї земельної ділянки з іншим кадастровим номером :90:452:4280. Підставою для внесення відповідного запису до реєстру було рішення приватного нотаріуса КМНО Незнайко Н.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) від 02 вересня 2019 року № 48483850. З огляду на те, що на момент вчинення зазначених реєстраційних дій в реєстрі були зареєстровані обтяження, накладені в межах цивільної та кримінальної справ, приватний нотаріус КМНО Незнайко Н.М., в порушення вимог закону, здійснила незаконну реєстрацію зазначених земельних ділянок. Зазначав, що до проведення аукціону ним було направлено до ДП «Сетам», державного виконавця та Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву із долученням вичерпного переліку документів, які свідчили про незаконне вибуття із його власності спірних земельних ділянок та наявність чинних арештів та заборон на ці земельні ділянки. Однак, до припинення зазначених обтяжень на спірне майно, 18 червня 2020 року відбулись торги з його відчуження, що свідчить про незаконність таких дій. З огляду на встановлення в судовому порядку незаконного переходу права власності на земельні ділянки від нього до ОСОБА_2 , які в подальшому були об`єднані в одну земельну ділянку, та реалізовані на спірних торгах без волі власника цього майна, аукціон та реєстрація права власності за переможцем торгів відбулась за наявності зареєстрованих арештів, що свідчить про наявність підстав для визнання недійсними таких електронних торгів, які були проведені 18 червня 2020 року, а також визнання недійсними протоколу проведення цих електронних торгів, акту про проведення електронних торгів та свідоцтва про придбання такого майна з прилюдних торгів. Крім того, з огляду на те, що спірні земельні ділянки, які в подальшому були об`єднані в одну, вибули із його власності поза його волею, новий власник майна ТОВ «Профітрейд 2016» був обізнаний про наявність арештів на майно та спірність права власності ОСОБА_2 на це майно, а відтак наявні підстави для витребування цього майна із незаконного чужого володіння та визнання за ним права власності на спірне майно.

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 просив:

- визнати недійсними електронні торги, проведені 18.06.2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 423765);

- визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 485652, проведених 18.06.2020 року ДП «Сетам» із реалізації вказаної земельної ділянки;

- визнати недійсним акт про проведення електронних торгів № 485652 від 18.06.2020 року із реалізації ДП «Сетам» вказаної земельної ділянки, складений державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренком В.В.;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 1926 від 06.07.2020 року на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим Д.В.;

- витребувати із володіння ТОВ «Профітрейд 2016» на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними електронні торги, проведені 18 червня 2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 423765).

Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 485652, проведених 18 червня 2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 423765).

Визнано недійсним акт про проведення електронних торгів № 485652 від 18.06.2020 року із реалізації ДП «Сетам» земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 423765), складений державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренком В.В.

Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 1926 від 06.07.2020 року на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим Д.В.

Витребувано у власність ОСОБА_1 від ТОВ «Профітрейд 2016», - земельну ділянку, площею 0,428 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:452:4280), припинивши право власності ТОВ «Профітрейд 2016» на зазначене нерухоме майно (запис про право власності № 37185420, внесений 06.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим Д.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52983536 від 06.07.2020 року), на підставі абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах із Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ДП «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Д.В., ТОВ «Профітрейд 2016» на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 13 271,80 грн., тобто по 3 317,95 грн. із кожного.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, адвокат Різник Ю.С., який діє в інтересах ТОВ «Профітрейд 2016», подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що при ухваленні рішення, суд не з`ясував обставини проведення електронних торгів щодо земельної ділянки, оскільки, як свідчать матеріали даної цивільної справи, у них відсутні матеріали виконавчого провадження та документи, які складалися ДП «Сетам» під час проведення торгів. Суд не встановив наявність конкретних порушень під час проведення електронних торгів стосовно земельної ділянки, організованих ДП «Сетам». Також суд не перевірив значення арештів та інших обтяжень стосовно земельної ділянки для виконавчого провадження під час звернення стягнення на неї. Зазначає, що положення Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на момент проведення електронних торгів не містили норми, які б встановлювали заборону проводити електронні торги за наявності арештів, накладених в рамках цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних справ, на що також звертав увагу Верховний Суд в аналогічних справах. Суд не навів у рішенні жодних посилань на норми матеріального права, які б визначали обов`язок ТОВ «Профітрейд 2016» здійснювати перевірку обставин, які безпосередньо не стосуються проведення електронних торгів стосовно земельної ділянки, організованих ДП «Сетам», а саме здійснювати перевірку достовірності відомостей стосовно земельної ділянки, що містились в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, під час проведення торгів. Звертає увагу, що станом на 18.06.2020 року було сформовано протокол проведення електронних торгів, тому саме із вказаної дати договір купівлі-продажу стосовно земельної ділянки був укладений, а відтак, станом щонайменше на 01 липня 2020 року ТОВ «Профітрейд 2016» перебувало у статусі покупця зазначеної земельної ділянки. Оплата вартості земельної ділянки ТОВ «Профітрейд 2016» здійснена 19 червня 2020 року, тобто за довго до можливого отримання заяви від позивача. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 2020 року ТОВ «Профітрейд 2016» виконало свої зобов`язання за умовами торгів, воно правомірно очікувало отримання у власність земельної ділянки. Також обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач безпідставно посилався на обставини, викладені у судових рішенням по справі №752/7988/16-ц, оскільки, державна реєстрація права власності на земельну ділянку за ТОВ «Профітрейд 2016» була здійснена 06 липня 2020 року, тоді як рішення суду по вказаній справі набрало законної сили лише 07 липня 2020 року. Відтак, рішення судів по справі №752/7988/16-ц не можуть мати значення для розгляду даної справи. Також звертає увагу, що ТОВ «Профітрейд 2016» набуло право власності на земельну ділянку від органу державної влади України в рамках процедур спеціально призначених для примусової реалізації майна в межах виконання рішення суду, очікуючи, що держава гарантує набуття ним права власності на вказану земельну ділянку, не маючи жодних доказів того, що в уповноважених осіб ТОВ «Профітрейд 2016» було розуміння того, що позивач неправомірно був позбавлених права власності на земельну ділянку з яких в подальшому законно було сформовано нову земельну ділянку, суд першої інстанції безпідставно переклав усі ризики неочікуваних порушень саме на ТОВ «Профітрейд 2016». Також суд не звернув увагу на те, що визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус, про придбання майна з прилюдних торгів є неналежним способом захисту.

Також не погоджуючись із рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, адвокат Коломієць Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні понесених судових витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 92 000,00 грн. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази фактичної сплати позивачем на користь адвоката відповідних коштів. Такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону. До закінчення судових дебатів представником позивача суду було надано докази, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 92 000,00 грн., які останній має сплатити адвокату у зв`язку із розглядом даної справи. А відтак, ухвалення у справі судового рішення, про задоволення вимог позивача є підставою для відшкодування витрат на правничу допомогу.

24 травня 2023 року адвокат Коломієць Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала відзив на апеляційну скаргу представника ТОВ «Профітрейд 2016». Просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заперечує проти доводів представника відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

25 травня 2023 року адвокат Різник Ю.С., який діє в інтересах ТОВ «Профітрейд 2016», подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Заперечує проти доводів представника позивача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні адвокат Коломієць Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подану нею апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав, проти доводів апеляційної скарги адвоката Різника Ю.С., який діє в інтересах ТОВ «Профітрейд 2016», заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність.

Адвокат Різник Ю.С., який діє в інтересах ТОВ «Профітрейд 2016»,подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав, проти доводів апеляційної скарги адвоката Коломієць Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність.

Представники Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ігнатов Д.В., ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Різника Ю.С., подана в інтересах ТОВ «Профітрейд 2016», не підлягає задоволенню, натомість апеляційна скарга адвоката Коломієць Т.М., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених 18 вересня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровими номерами 1090, 10892, 10907, 10904, 70895. На підставі зазначених договорів купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_1 були видані Державні акти на право власності на землю (т.3, а.с. 10-24).

Поруч із цим, ОСОБА_1 стало відомо, що на підставі договорів купівлі-продажу зазначених земельних ділянок від 04 лютого 2016 року, які були укладені від його імені іншою особою та ОСОБА_2 , останній, набув право власності на ці земельні ділянки, яке було зареєстроване в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г.

Зазначені договори купівлі-продажу земельних ділянок були підписані від імені ОСОБА_1 громадянином Грузії ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої 14 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., за реєстровим номером 621.

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., про визнання правочинів недійсними, застосування наслідків недійсності правочинів, визнання права власності.

В рамках розгляду зазначеної справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року у справі № 752/7988/16-ц, було забезпечено зазначений позов шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки, які були зареєстровані за ОСОБА_2 та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровими номерами :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, та заборонено ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо проектування та будівництва на зазначених земельних ділянках. В іншій частині вимог заяви було відмовлено (т.3, а.с. 75-78).

31 жовтня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Вегерою Л.О. було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження.

Крім того, за заявою ОСОБА_1 про вчинення злочину, Печерським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003931, внесеному до ЄРДР 04 червня 2016 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

В зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 було визнано потерпілим, та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року у справі №757/32856/16-к, клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві про арешт земельних ділянок було задоволено, та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, у т.ч. і заборонено відчуження і зміну меж зазначених земельних ділянок.

15 липня 2016 року державним реєстратором було здійснено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію зазначеного вище обтяження.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року у справі № 752/7988/16-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., про визнання правочинів недійсними, застосування наслідків недійсності правочинів, визнання права власності, було задоволено частково.

Визнано недійсною довіреність, видану від імені ОСОБА_1 на ім`я громадянина Грузії ОСОБА_3 , посвідчену 24 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченко О.О., зареєстровану в реєстрі за № 621.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року між ОСОБА_1 , від імені якого діяв громадянин Грузії ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 червня 2015 року, і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 172.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року між ОСОБА_1 , від імені якого діяв громадянин Грузії ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 червня 2015 року, і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 175.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року між ОСОБА_1 , від імені якого діяв громадянин Грузії ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 червня 2015 року, і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 178.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року між ОСОБА_1 , від імені якого діяв громадянин Грузії ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 червня 2015 року, і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 169.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 04 лютого 2016 року між ОСОБА_1 , від імені якого діяв громадянин Грузії ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 червня 2015 року, і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., та зареєстрований за № 181.

Скасовано запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 № 13127597 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0040; №13127830 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0041; № 13127967 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0042; № 13127375 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0043; № 13128119 від 04 лютого 2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :90:452:0044.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено (т.3, а.с. 47-56).

Постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року було залишено без змін (т.3, а.с. 66-74).

З мотивувальної частини зазначених рішень вбачається, що судами було встановлено відсутність внутрішньої волі позивача ОСОБА_1 на видачу довіреності на ім`я громадянина Грузії ОСОБА_3 , а тому з огляду на те, що договори купівлі-продажу земельних ділянок, які були укладені 04 лютого 2016 року ОСОБА_6 від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , на підставі довіреності, яка є недійсною, а тому, відповідно, і правочини з реалізації земельних ділянок є недійсними.

Крім того, судами було зазначено про те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на спірні земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, не є належним способом захисту порушеного права, оскільки, після скасування державної реєстрації права на земельні ділянки, яка була здійснена під час недійсного правочину, право ОСОБА_1 буде поновлено.

Поруч із цим, ОСОБА_1 із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 червня 2020 року та від 16 липня 2020 року, стало відомо про те, що за наявності арештів та заборон щодо спірних земельних ділянок, державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. 29 серпня 2019 року було внесено запис про реєстрацію об`єднання об`єктів нерухомого майна на підставі заяви ОСОБА_2 .

Крім того, приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. на підставі заяви ОСОБА_2 , відомостей Державного земельного кадастру від 29 серпня 2019 року, було прийнято рішення від 02 вересня 2019 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 стало відомо про те, що 18 червня 2020 року мали відбутись торги із реалізації належних йому земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровими номерами: :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, які були об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280 за адресою: АДРЕСА_1 .

04 червня 2020 року представником ОСОБА_1 було направлено до ДП «Сетам», та Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву із вимогою припинити електроні торги (номер лоту 423765), до якої було долучено документи, які свідчили про незаконне вибуття із власності ОСОБА_1 спірних земельних ділянок, які в подальшому незаконно були об`єднані в одну земельну ділянку, та наявність чинних арештів та заборон на спірні земельні ділянки.

Зазначені заяви були отримані адресатами до 18 червня 2020 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Однак, 18 червня 2020 року відбулись торги, проведені ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 423765).

За результатами проведення зазначених торгів було оформлено протокол проведення електронних торгів № 485652, проведених 18 червня 2020 року ДП «Сетам» із реалізації земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 423765) (т.3, а.с. 143).

Складено державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренком В.В. акт про проведення електронних торгів № 485652 від 18 червня 2020 року із реалізації ДП «Сетам» земельної ділянки, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 423765).

Видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим Д.В. свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 1926 від 06 липня 2020 року на земельну ділянку, площею 0,428 га, кадастровий номер :90:452:4280, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на зазначене рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Незнайко Н.М.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 21 травня 2021 року № 1807/5, було скасовано рішення від 02 вересня 2019 року № 48483850, прийняте приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. та анульовано доступ останньої до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 04 червня 2021 року, було встановлено, що наказ Міністерства юстиції України від 21 травня 2021 року № 1807/5 виявилось не можливим виконати, оскільки, 06 липня 2021 року на підставі рішення №52983536, прийнятого приватним нотаріусом КМНО Ігнатовим Д.В. відбулась держана реєстрація переходу права власності на земельну ділянку до ТОВ «Профітрейд 2016» на підставі свідоцтва про проведення електронних торгів, а також у зв`язку із наявними записами про обтяження.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 , визнавши недійсними електронні торги, які були проведені 18 червня 2020 року, а також визнавши недійсними протокол проведення цих електронних торгів, акт про проведення електронних торгів та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, та витребувавши майно у ТОВ «Профітрейд 2016»на користь ОСОБА_1 . При цьому, ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що стороною позивача було доведено не дотримання норм закону під час організації та проведення спірних торгів щодо майна, яке фактично вибуло із власності позивача поза його волею, а також у зв`язку із порушенням прав і законних інтересів позивача, як законного власника спірного майна, наявні підстави для визнання недійсними проведених 18 червня 2020 року електронних торгів та складених за їх наслідками документів, - щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично об`єднує в собі п`ять належних позивачу на праві власності земельних ділянок, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Враховуючи, що спірне майно вибуло із володіння позивача не з його волі, на підставі недійсних правочинів, укладених із ОСОБА_2 , а в подальшому на підставі торгів, проведених 18 червня 2020 року із порушенням чинного законодавства, право власності на це майно було зареєстровано за ТОВ «Профітрейд 2016», яке, в свою чергу, не є добросовісним набувачем, в розумінні положень ч. 1 ст. 388 ЦК України, вказане майно підлягає витребуванню у ТОВ «Профітрейд 2016»на користь ОСОБА_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог, пов`язаних з оскарженням прилюдних торгів та витребуванням майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

У відповідності до абзацу 12 пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек), а у відповідності до абзацу 8 пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами, зокрема і копіями документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Згідно із ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

З наявних у справі доказів вбачається, що на час проведення спірних торгів на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, які були об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,428, кадастровий номер :90:452:4280 за адресою: АДРЕСА_1 , - в реєстрі були наявні обтяження, а саме: арешт та заборона, застосовані ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року у справі № 752/7988/16-ц, а також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року у справі № 757/32856/16-к.

У відповідності до пункту 9 частини другої статті 129, частини перша статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання; обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, ухвала суду про забезпечення позову, зокрема, про арешт та заборону відчуження нерухомого майна, встановлює обтяження такого майна незалежно від того, зареєстроване це обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи ні.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16, суд має перевірити сумніви щодо добросовісності набувача квартири, з`ясувати причини і обставини неодноразового перепродажу спірної квартири протягом незначного строку, надати оцінку поведінці як продавців, так і покупців цього майна, перевірити поведінку останнього покупця, як перед купівлею спірного майна, так і після його придбання, визначитися з тим, чи знала набувачка, або проявивши принаймні розумну обачність, чи могла і повинна була знати про те, що квартира вибула з володіння власника з порушенням вимог закону, зокрема і через чинність накладеного судом арешту і заборон.

Судом встановлено, що після накладення арешту та заборони на земельні ділянки, та після ухвалення судом першої інстанції рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери :90:452:0040, :90:452:0041, :90:452:0042, :90:452:0043, :90:452:0044, - ОСОБА_2 було здійснено ряд дій щодо об`єднання цих земельних ділянок в одну земельну ділянку, площею 0,428, кадастровий номер :90:452:4280 за адресою: АДРЕСА_1 , а також на підставі рішення приватного нотаріуса Незнайко Н.М. від 02 вересня 2019 року № 48483850 була здійснена реєстрація права власності в реєстрі на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 .

За зверненням позивача, зазначене рішення приватного нотаріуса Незнайко Н.М. від 02 вересня 2019 року № 48483850, - було скасоване, та встановлено порушення приватним нотаріусом під час здійснення зазначеної реєстрації вимог закону, в т.ч. і з огляду на наявність арештів та заборон щодо вказаного майна.

У відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №755/5072/17, відповідно до пункту 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Схожі за змістом висновки, викладено у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-357а14, від 19 травня 2015 року у справі № 21-121а15, відповідно до яких наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

В порушення вимог закону, за наявності арештів та заборон щодо спірного майна, застосованих ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року у справі № 752/7988/16-ц, а також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року у справі № 757/32856/16-к, державним виконавцем було незаконно звернуто стягнення на майно - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , та подано відповідну заявку на адресу організатора торгів ДП «Сетам» на реалізацію зазначеного майна, а ДП «Сетам», в свою чергу, незаконно провело 18 червня 2020 року електронні торги з реалізації такого майна, за результатами яких було складено відповідний протокол, акт державного виконавця про проведення електронних торгів, видано приватним нотаріусом Ігнатовим Д.В. свідоцтво про право власності на вказане майно, та внесено запис про право власності за ТОВ «Профітрейд 2016» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постановах від 21 листопада 2018 року у справі №465/650/16-ц, та від 23 січня 2019 року у справі №522/10127/14-ц, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 12 жовтня 2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як було встановлено судом, державному виконавцю під час формування заявки було достовірно відомо про арешт майна, накладений ухвалами суду, а відтак будь-яке відчуження третім особам такого нерухомого майна є незаконним.

Наведені стороною відповідача доводи не спростовують висновків суду щодо незаконної реалізації спірного майна.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи позивачем було доведено порушення норм закону під час організації та проведення спірних торгів щодо майна, яке фактично вибуло із власності позивача поза його волею, а також у зв`язку із порушенням прав і законних інтересів позивача, як законного власника спірного майна, наявні підстави для визнання недійсними проведених 18.06.2020 року електронних торгів та складених за їх наслідками документів, - щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично об`єднує в собі п`ять належних позивачу на праві власності земельних ділянок, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У відповідності до ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 23.12.2020 р. у справі № 639/7253/18, застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті електронних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Відповідно до висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 25.03.2020 р. у справі № 125/2510/16-ц, до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору застосовується віндикація. Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 17 лютого 2015 року у справі № 6-2407цс15 і від 13 травня 2015 року у справі № 6-67цс15.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У даній справі наявні докази свідчать про те, що спірне майно вибуло із володіння позивача не з його волі, на підставі недійсних правочинів, укладених із ОСОБА_2 , а в подальшому на підставі торгів, проведених 18 червня 2020 року із порушенням чинного законодавства, право власності на це майно було зареєстровано за ТОВ «Профітрейд 2016», яке, в свою чергу, не є добросовісним набувачем, в розумінні положень ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Враховуючи викладене, а також з метою належного захисту порушених прав позивача, суд обґрунтовано вважав, що наявні підстави для витребування спірного майна у власність позивача на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на спірне майно рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення питання відшкодування ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, надання правничої допомоги ОСОБА_1 здійснювалося в суді першої інстанції адвокатом Адвокатського об`єднання «Інтеракціо» Коломієць Т.М.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надав договір про надання правової допомоги від 01 червня 2016 року, копію додаткової угоди №1 від 30 грудня 2016 року та додаткової угоди №2 від 30 січня 2021 року до зазначеного договору, копію детального опису робіт, виконаних адвокатом Адвокатського об`єднання «Інтеракціо» Коломієць Т.М., та копію акту надання правової допомоги №1 від 27 січня 2023 року. Відповідно п.5.3 договору про надання правової допомоги від 01 червня 2016 року грошова сума, вказана а п. 5.2. цього договору перераховується замовником на рахунок виконавця не пізніше 5 числа поточного (звітного) місяця. В акті надання правової допомоги №1 від 27 січня 2023 року перераховані надані послуги та їх вартість.

Відмовляючи в задоволені вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази сплати ним адвокату Коломієць Т.М. відповідних коштів.

Разом з тим, витрати за надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Відповідно, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу з визначених підстав.

Зі змісту акту надання правової допомоги №1 від 27 січня 2023 року вбачається, що адвокатом Коломієць Т.М. позивачу надані послуги у вигляді: аналізу документів, судової практики та підготовки правової позиції щодо способу захисту у цивільному спорі вартістю 2 000,00 грн., підготовка та направлення адвокатських запитів загальною вартістю 2 000,00 грн., написання позову вартістю 10 000,00 грн., написання заяви про забезпечення позову вартістю 4 000,00 грн., підготовка клопотань про видачу копії ухвал про забезпечення позову, про долучення до матеріалів справи документів, про ознайомлення з матеріалами справи загальною вартістю 5 000,00 грн. представництво інтересів позивача у семи судових засіданнях загальною вартістю 21 000,00 грн., підготовки та направлення скарги до Міністерства юстиції України від 02 червня 2020 року вартістю 5 000,00 грн., підготовки та направлення заяви до ДП «Сетам» від 03 червня 2020 року вартістю 3 000,00 грн., підготовки та направлення листа до ТОВ «Профітрейд 2016» від 26 червня 2020 року вартістю 1 000,00 грн., підготовки та направлення скарги на дії адвоката Різника Ю.С. вартістю 5 000,00 грн., підготовки та направлення до ГУ Держгеокадастру у м. Києві заяви про виконання ухвали про забезпечення позову вартістю 1 000,00 грн., подання адвокатом документів через ЦНАП для виконання ухвали про забезпечення позову вартістю 3 000,00 грн. Також вказаним актом передбачено додаткову винагороду адвоката за досягнутий результат у розмірі 30 000,00 грн. (т. 4, а.с. 118).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення у справі «East/ West Allianc Limited проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постановах Верховного Суду від 7 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 8 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу, колегія суддів, враховує, що такі послуги, як підготовка та направлення скарги до Міністерства юстиції України від 02 червня 2020 року вартістю 5 000,00 грн., підготовка та направлення заяви до ДП «Сетам» від 03 червня 2020 року вартістю 3 000,00 грн., підготовка та направлення листа до ТОВ «Профітрейд 2016» від 26 червня 2020 року вартістю 1 000,00 грн., підготовка та направлення скарги на дії адвоката Різника Ю.С. вартістю 5 000,00 грн., підготовка та направлення до ГУ Держгеокадастру у м. Києві заяви про виконання ухвали про забезпечення позову вартістю 1 000,00 грн., подання адвокатом документів через ЦНАП для виконання ухвали про забезпечення позову вартістю 3 000,00 грн., а також додаткова винагорода адвоката у розмірі 30 000,00 грн. не є правничою допомогою, пов`язаною із даною цивільною справою. У суду апеляційної інстанції відсутні підстав вважати, що перелічені витрати відповідають критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

А відтак, врахувавши предмет спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, пов`язаних зі справою, вимоги пропорційності та розумності, оцінивши надані заявником документи, колегія суддів вважає, що з Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ДП «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Д.В., ТОВ «Профітрейд 2016», на корись ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року підлягає скасуванню в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ДП «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Д.В., ТОВ «Профітрейд 2016» на користь ОСОБА_1 40 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Різника Юрія Сергійовича, подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітрейд 2016», залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Коломієць Тетяни Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути в рівних частинах із Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ігнатова Дмитра Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітрейд 2016», на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 40 000,00 грн., тобто по 10 000,00 грн. із кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 12 червня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді