Справа № 455/1390/22 Головуючий у 1 інстанції: Титов А.О.
Провадження № 22-ц/811/277/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Львів

Справа № 455/1390/22

Провадження № 22ц/811/277/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції АТ «Укрпошта» на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Старий Самбір 8 грудня 2022 року у складі судді Титова А.О., у справі за позовом ОСОБА_3 до АТ «Укрпошта» в особі Львівської дирекції АТ «Укрпошта» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, -

встановив:

11 жовтня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 26 липня 2019 року працювала на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта». Наказом (розпорядженням) Львівської дирекції АТ «Укрпошта» від 20 жовтня 2021 №452/к «Про припинення трудового договору (контракту)» 21 жовтня 2021 року вона (позивач) звільнена із зазначеної посади згідно п.2 ст.41 КЗпП України, підстава: службова записка начальника ВПБ у Львівській дирекції, резолюція директора. Зазначає, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 травня 2022 року у справі №455/1782/21 її поновлено на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта» з 22 жовтня 2021 року. 3 червня 2022 року видано наказ №1155/К «Про поновлення на роботі ОСОБА_3 », яким її поновлено на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта». Зазначає, що про наказ про поновлення на роботі дізналася 1 вересня 2022 року в приміщенні Львівського апеляційного суду, однак підписати вказаний наказ відмовилась, оскільки вважала його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Вважає, що відповідач без поважних причин на 84 робочі дні затримав виконання рішення суду про поновлення її на роботі, що з урахуванням ст. 236 КЗпП України є підставою для стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримання виконання рішення суду про поновлення на роботі в розмірі 61 185,50 грн.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 8 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з Львівської дирекції АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в розмірі 61 185, 60 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує АТ «Укрпошта» в особі Львівської дирекції. В апеляційній скарзі посилається на те, що невиплата заробітної плати ОСОБА_3 за період з часу винесення рішення суду про поновлення на роботі до моменту виходу працівника на роботу мала місце не по причині затримки з боку АТ «Укрпошта», а через безпідставний невихід позивача на роботу, хоча жодних перешкод у доступі до робочого місця у неї не було. Вважає, що відсутні підстави оплачувати кошти за прогул працівника, який, знаючи про існування рішення про поновлення на роботі, на робоче місце з`явився. Знаючи про існування наказу про поновлення і будучи 1 вересня 2022 року ознайомленою з ним, ОСОБА_3 не приходила на роботу ще до 12 вересня 2022 року. Звертає увагу, що суд першої інстанції не взяв до уваги довідку про доходи №716 від 28 листопада 2022 року, де зазначено розмір середньомісячної заробітної плати позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, а відтак неправильно розрахував середньомісячний заробіток. Просить скасувати рішення та винести постанову про відмову у задоволенні позову.

2 лютого 2023 року ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що судом першої інстанції вірно встановлено незаконність дій відповідача та порушення її прав. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 26 липня 2019 року працювала на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта.

Наказом (розпорядженням) Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 20 жовтня 2021 року №452/к «Про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_3 » позивач 21 жовтня 2021 року звільнена з посади начальника відділення зв`язку поштового Відділення поштового зв`язку Старий Самбір, у зв`язку з втратою довір`я, п.2 ст.41 КЗпП України, підстава: службова записка начальника ВПБ у Львівській дирекції, резолюція директора.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 травня 2022 року у справі №455/1782/21 поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» з 22 жовтня 2021 року. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

16 травня 2022 року Старосамбірським районним судом Львівської області в присутності позивача та її представника проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі. Представник відповідача у цьому судовому засіданні не був присутнім.

Повний текст судового рішення відповідачем отримано 3 червня 2022 року. Цього ж дня відповідачем видано наказ №1155/К «Про поновлення на роботі ОСОБА_3 », яким поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта», дано вказівку внести зміни до особової картки та трудової книжки позивача, та повідомити позивача про поновлення на роботі, допустити її до роботи, контроль за виконанням наказу покладено на начальника ЦУП Маргацьку О.С.

1 вересня 2022 року позивач в приміщенні Львівської дирекції АТ «Укрпошта» ознайомлена з наказом від 3 червня 2022 року про поновлення її на роботі, однак підписати наказ відмовилась, оскільки вважала його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, про що складено акт. Фактичне ознайомлення позивача з наказом 1 вересня 2022 року та відмова позивача від підпису про ознайомлення з наказом не оспорюються та визнаються сторонами у справі.

2 вересня 2022 року позивач з`явилась до ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта», однак до роботи фактично допущена не була, у зв`язку з тим, що: у ОСОБА_4 (особа, яка займала посаду начальника ВПЗ Старий Самбір станом на 2 вересня 2022 року) відсутня будь-яка інформація про наявність наказу про поновлення позивача на роботі, а тому остання потребувала відповідної консультації із своїм керівництвом щодо процедури поновлення позивача на роботі. ОСОБА_4 , станом на 2 вересня 2022 року продовжувала займати посаду начальника ВПЗ Старий Самбір, на якій поновлено позивача рішенням суду та наказом відповідача від 3 червня 2022 року. Станом на 2 вересня 2022 року комісія для приймання-передачі позивачем матеріальних цінностей не була створена.

З 12 вересня 2022 року позивач фактично допущена до роботи на посаді начальника ВПЗ Старий Самбір після проведення в процедури прийому-передачі матеріальних цінностей.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби юридична система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і що саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно із постановами Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 та від 6 жовтня 2021 року у справі №209/1944/18 негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення (постанова Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-435цс15).

Відповідно до постанов Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17, від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. При цьому мається на увазі не формальне, а фактичне забезпечення поновленому працівнику доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Не вчинення роботодавцем усіх дій, які включають у себе виконання рішення суду про поновлення на роботі, є підставою для покладення на нього відповідальності, визначеної статтею 236 КЗпП України. Застосування цієї норми до правовідносин, які виникають у зв`язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі, відповідає їх змісту та фактичним обставинам, оскільки підстави для нарахування формально поновленому працівнику заробітної плати як винагороди за виконану роботу немає, проте його вина у невиконанні посадових обов`язків і не приступленні до роботи також відсутня.

Згідно постанови Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 711/8138/18 законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. У разі невиконання цього обов`язку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Відповідно до постанов Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 243/2748/16-ц, від 15 червня 2022 року у справі № 209/1944/18, 11березня 2021 року у справі № 760/4080/19, 21 квітня 2021 року у справі № 461/1303/19 затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку. Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. Працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року і застосовується, серед іншого, у випадках затримки виконання рішення суду (підпункт «з» пункту 1 Порядку).

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 2 Порядку у випадку коли обчислення середньої заробітної плати пов`язане з затримкою виконання рішення суду, заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно із абзацем 4 пункту 2 Порядку якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, у якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати (пункт 5 Порядку).

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України слід встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення, - встановити період затримки та провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

16 травня 2022 року Старосамбірським районним судом Львівської області оголошено вступну і резолютивну частину рішення про поновлення позивача на посаді начальника Відділення поштового зв`язку ВПЗ Старий Самбір Львівської дирекції АТ «Укрпошта».

Позивач та її представник були присутні при оголошенні вступної та резолютивної частин рішення суду, представник відповідача своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Рішення про поновлення позивача на роботі повинно бути виконано відповідачем негайно після його проголошення, незалежно від реалізації представником відповідача права на участь в судовому засіданні 16 травня 2022 року, в якому було оголошено вказане рішення, оскільки представник відповідача був повідомлений судом про дату та час такого засідання, тобто мав можливість дізнатись рішення суду в момент його проголошення, однак таким правом свідомо не скористався.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази повідомлення позивача до 1 вересня 2022 року про винесення відповідачем наказу про поновлення позивача на роботі №1155/К від 3 червня 2022 року.

Судом встановлено, що після ознайомлення 1 вересня 2022 року з наказом про поновлення на роботі, позивач 2 вересня 2022 року прибула до місця праці. До роботи допущена вона не була, оскільки станом на вказану дату ОСОБА_4 , яка займала посаду начальника ВПЗ Старий Самбір, не була переведена на іншу роботу. У ВПЗ Старий Самбір був відсутній наказ про поновлення позивача на роботі. Для фактичного виконання позивачем її посадових обов`язків необхідно було провести приймання-передачу матеріальних цінностей відділення зв`язку.

Фактичний допуск позивача до роботи відбувся 12 вересня 2022 року після переведення ОСОБА_4 , яка займала посаду начальника ВПЗ Старий Самбір, на іншу роботу та проведення приймання-передачі матеріальних цінностей відділення зв`язку позивачу.

Наказом від 3 червня 2022 року позивача поновлено на роботі, матеріали справи не містять доказів про інформування позивача про існування цього наказу до 1 вересня 2022 року. Позивач фактично допущена до роботи 12 вересня 2022 року.

Затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі з наступного дня після проголошення судового рішення 17 травня 2022 року, до дня фактичного допуску позивача до виконання її посадових обов`язків 12 вересня 2022 року, становить 84 робочих дні.

Відповідно до пунктів 2.12. - 2.18. положення Порядку для здійснення розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі слід застосовувати наступний алгоритм: визначити останні два місяці роботи працівника, що передували місяцю, в якому працівника було незаконно звільнено; встановити кількість фактично відпрацьованих працівником протягом таких двох місяців робочих днів; встановити отриману працівником заробітну плату за фактично відпрацьовані протягом таких двох місяців робочі; обчислити середньоденну заробітну плату шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів; обчислити розмір виплати за затримку виконання рішення суду шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком - тобто днів затримки виконання рішення суду.

Середньоденний заробіток позивача за останні два місяці роботи перед звільненням у розмірі 728,40 грн. встановлено рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області у справі №455/1782/21 від 16 травня 2022 року.

Затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі тривала 84 робочих дні, розмір виплати за затримку виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі становить 61 185,60 грн. (728,40 х 84).

Позивачем надано суду докази того, що виконання рішення суду про поновлення на роботі відбулося значно пізніше, тому, згідно із ст.236 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Розрахунок виплати за затримку рішення суду про поновлення на роботі позивачем здійснено за правилами Порядку та з урахуванням середньоденного заробітку, встановленого рішенням суду у справі про поновлення позивача на роботі.

Відповідач вказує, що менеджер ОСОБА_5 , на яку було покладено обов`язок повідомити позивача про винесення наказу про поновлення на роботі, неодноразово намагалась здійснити відповідне повідомлення шляхом телефонних викликів, однак позивач на виклики не відповідала. На підтвердження таких обставин відповідач надав пояснюючу записку менеджера ОСОБА_5 від 31 серпня 2022 року. З цієї пояснювальної записки не вбачається коли саме в який час та скільки разів менеджер намагалась повідомити позивача про винесення відповідного наказу, не вказано з якого номеру телефону та за яким номером здійснювались такі спроби повідомлення.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність факту спроб відповідача до 1 вересня 2022 року повідомити позивача про наявність наказу про поновлення на роботі.

В матеріалах справи відсутні відомості про вжиття відповідачем, з метою належного повідомлення позивача про відповідних наказ, альтернативних телефонному виклику каналів зв`язку. Зокрема, не застосовано повідомлення шляхом направлення відповідної інформації на адресу позивача засобами поштового зв`язку, реквізити якого були відомі відповідачу, оскільки позивач є працівником відповідача, відомості про адресу якої наявні у кадровому підрозділі, або ж вжиття інших заходів - інформування шляхом направлення коротких текстових повідомлень в телекомунікаційних мережах мобільних операторів (смс повідомлення), текстових повідомлень через телекомунікаційні служби обміну повідомленнями (повідомлення через популярні месенджери) або направлення відповідної інформації на електронну поштову адресу позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ознайомлена з наказом про поновлення на роботі 1 вересня 2022 року.

ОСОБА_3 ознайомилась з наказом 1 вересня 2022 року та 2 вересня 2022 року прибула до ВПЗ Старий Самбір з метою виконання рішення про поновлення на роботі. Її відмова поставити підпис про ознайомлення з відповідним наказом не вплинула на затримку виконання рішення про поновлення на роботі.

Встановлено, що позивач наступного для після ознайомлення з наказом прибула до свого місця роботи - ВПЗ Старий Самбір . Допуск її до роботи 2 вересня 2022 року не відбувся з незалежних від ОСОБА_3 причин. 2 вересня 2022 року у начальника ВПЗ Старий Самбір була відсутня інформація про винесення відповідачем наказу про поновлення позивача на роботі, працюючий начальник ВПЗ Старий Самбір не був звільнений з роботи у зв`язку з поновленням позивача на роботі, комісія з передачі матеріальних цінностей створена не була.

На відповідача покладається обов`язок належним чином інформувати позивача про винесення наказу про поновлення на роботі та здійснити відповідні організаційні заходи для поновлення позивача на роботі шляхом її допуску до виконання своїх попередніх обов`язків.

Позивач, яка протиправно звільнена з роботи, не зобов`язана самостійно звертатись до відповідача з пропозиціями щодо ініціювання виконання рішення суду про поновлення на роботі або здійснювати інші активні дії щодо спонукання відповідача здійснити повідомлення про винесення відповідного наказу та допуску до роботи.

Первинною дією при виконанні рішення суду про поновлення працівника на роботі є видача акту про поновлення працівника на роботі. Якщо відповідний наказ чи розпорядження видані без зайвих зволікань, робітника повідомлено про видачу розпорядження, або ж вживались належні заходи для такого повідомлення, і працедавцем створені належні умови, які вказують на те, що робітника фактично допущено до роботи, обов`язок з виконання рішення суду про поновлення на роботі вважається виконаним і затримка у виконані рішення про поновлення на роботі буде відсутня навіть за умов неприбуття робітника на роботу, ненадання ним певних документів для врегулювання робочих питань та таке інше.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Львівської дирекції АТ «Укрпошта»залишити без задоволення.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 8 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 червня 2023 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк