н/п 2/490/220/2023 Справа № 490/3340/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позову про розгляду

20 квітня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О. А. при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївський художньо-виробничий комбінат Миколаївської обласної організації спілки художників України про визнання недійсним наказу про звільнення та стягнення мінімального заробітку за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИВ:

06.05..2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , в якому просила поновити строк для оскарження наказу № 22 МХПК від 02.09.1997 року про звільнення, оскільки вона дізналася про цей наказ лише в 2016 році під час судових засідань; визнати недійсним наказ № 22 МХПК від 02.09.1997 року про її звільнення і стягнути з відповідача на її користь мінімальну заробітну плату з врахуванням індексації за час вимушеного прогулу по дату ухвалення рішення суду з внесенням за весь період часу відрахувань в Пенсійний Фонд Украни.

Справа перебувала в провадженні судді Центрального районного суду м.Миколаєва Саламатіна О.В. з 23.09.2021 року, судом ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 634 від 06.06.2022 року "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" здійснено повторний автоматизований розподіл справи в зв`язку з :Увільнення від виконання обов`язків судді Центрального районного суду м.Миколаєва Саламатіна О.В. на час мобілізації.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07.06.2022 року визначеного головуючого суддю Гуденко О.А.

В зв`язку з особливостями роботи суду у воєнний час справа передана судді Гуденко О.А. 29.06.2022 року.

Ухвалою суду від 05.07.2022 року справу прийнято до розгляду, продовжено судовий розгляд справи та у зв`язку з великою навантеженістю, призначено судове засідання у справі на 08.11.2022 року .

Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Позивач, відповідач, в судові засідання, призначені на 08.11.2022, 14.02.2023 та 20.04.2023 року не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом багаторазово належним чином, втому числі через оголошення на сайті Судова Влада, про причини неявки суду не повідомили.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина першастатті 2ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідност. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободтапрактику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України учасникисудового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів ст.58, ч.ч. 3, 5 ст. 223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивачане перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК Українисуд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності. Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 522/22303/14-ц від 27.03.2020 та у справі№ 658/1141/18 від 21.09.2020 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач не з`явивися тричі поспіль рази у судове засідання з розгляду справи по суті, не подав жодної заяви про розгляд справи у її відсутність чи про відкладення судового засідання з посиланням на поважні причини, що вказує на зловживання позивачем своїми прецесуальними правами. При цьому позивач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Неявка позивача позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до положеньст. 223 ЦПК Українив даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання, оскільки позивач втретє не з`явивися для розгляду справи по суті.

Таким чином, відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач вдруге не з`явився до суду без поважних причин.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивача повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті, протягом року взагалі не проявляючи жодного інтересу до своєї справи, позивач та його представник не позбавлені були можливості подавати будь-які заяви через систему "Електронний суд", засобами електронного чи поштового зв`язку, даних про те, що перебуває за межами міста суду не надав, місто Миколаїв після звільнення м.Херсон вже не є прифронтовим містом та не перебуває в зоні активних бойових дій, що вже не створює небезпеку для сторін перебувати в приміщенні суду, працівники Центрального районного суду м.Миколаєва щоденно перебувають на робочому місці задля забезпечення безперервного доступу сторонам доступу до правосуддя - суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.46,47,55,84,223,247,257,258,260,261,268,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Миколаївський художньо-виробничий комбінат Миколаївської обласної організації спілки художників України про визнання недійсним наказу про звільнення та стягнення мінімального заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Гуденко О.А.