Дата документу 23.05.2023 Справа № 336/1230/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 336/1230/23 Головуючий у 1 інстанції: Звєздова Н.С.
№ 22-ц/807/1084/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком - ОСОБА_1 за місцем його реєстрації або проживання; 3) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання даної позовної заяви і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 14.02.2023 позовна заява була залишена без руху, надано позивачу строк п`ять днів з дня отримання її копії для усунення недоліків позовної заяви, у разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції послався на те, що вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК.

Натомість в ухвалі суд послався на те, що позивачем не зазначені обставини на основі яких він звертається до суду, матеріально-правова вимога повинна мати правовий характер тощо.

Приділено увагу огляду способів захисту цивільних прав, доцільності об`єднання кількох позовних вимог в одне провадження, є посилання на те, що позивачем не зазначено доказів своїх вимог, невірно визначена підсудність та в оскаржуваній ухвалі викладено численні міркування суду з приводу заявлених вимог, зокрема, наприклад , що позивачу необхідно визначитися зі своїми позовними вимогами навести їх обґрунтування та доцільність заявлення.

Такі вимоги суду не ґрунтуються на жодному законі, свідчать про прояв не лише надмірного формалізму, а й про вихід за межі процесуального закону, порушення прав щодо забезпечення доступу до правосуддя.

Зазначення у оскаржуваній ухвалі про необхідність роз`єднання позовних вимог взагалі не узгоджується з чинним законодавством, позаяк заявлені позовні вимоги пов`язані між собою та жодна з них не відноситься до виключної підсудності.

Крім того, судом не вирішувалося питання про відмову у відкритті провадження у зв`язку з порушенням правил підсудності.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2023 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 25 травня 2023 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков