ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5308/23 Справа № 932/3836/22 Суддя у 1-й інстанції - Федотова В.М. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ремез Катерина Ігорівна, на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року у справі № 932/3836/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, про визнання особи наймачем та зміну умов договору найму житлового приміщення (суддя першої інстанції Федотова В.М.), -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання особи наймачем та зміну умов договору найму житлового приміщення, яку в подальшу уточнила.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з 14.12.2004 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира не приватизована, та на теперішній окрім позивачки ОСОБА_1 у вказаній квартирі з 30.04.2004 року зареєстрована також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матір`ю позивачки, а також з 29.01.2004 року по 17.01.2019 року був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Копія ордеру у позивачки відсутня.

15.02.2022 року ОСОБА_1 звернулася до ДМР із заявою про переведення лицьового рахунку (зміна договору найму) із додатками, що підтверджується поштовим описом, чеком та квитанцією. Згідно відомостей із сайту Укрпошта лист був отриманий ДМР 26.02.2022 року, однак жодної відповіді не надійшло. На думку позивача, викладені обставини свідчать про те, що позивачка була зареєстрована у вказаній квартирі та проживала у ній з 2004 року як член сім`ї головного квартиронаймача, вони вели спільне господарство. У зв`язку з тим, що основним наймачем житлового приміщення є померлий чоловік матері позивачки ОСОБА_3 , позивачка позбавлена можливості зняти з реєстрації свою померлу матір, переоформити договір про надання комунальних послуг, приватизувати квартиру.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати ОСОБА_1 головним (основним) наймачем квартири АДРЕСА_2 , змінивши договір найму квартири, судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання особи наймачем та зміну умов договору найму житлового приміщення передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року залучено у цивільній справі № 932/3836/22 в якості співвідповідача Виконавчий комітет Дніпровської міської ради.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, про визнання особи наймачем та зміну умов договору найму житлового приміщення, відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ремез К.І., звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 головним (основним) наймачем квартири АДРЕСА_2 , змінивши договір найму квартири, судові витрати покласти на відповідачів.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, прийняте всупереч положенням процесуального права та таке, що не ґрунтується на нормах матеріального права.

Апелянт посилається на те, що позивачка була зареєстрована в квартирі та проживала у ній з 2004 як член сім?ї (донька дружини) головного квартиронаймача, вони постійно разом проживали, вели спільне господарство, позивачка і зараз постійно проживає у спірній квартирі.

Відповідач - Дніпровська міська рада заперечувала щодо постійного проживання позивачки із померлим наймачем та його дружиною (її матір?ю), ведення спільного господарства тощо, як доказ цього наводив рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/7172/20, де померла мати позивачки намагалась зняти її з реєстрації місця проживання. Проте, у задоволенні позову було відмовлено, що є прямим доказом того, що позивачка мешкає у спірній квартирі, яка є й єдиним житлом.

ОСОБА_1 зазначає, що позивачка була членом родини як наймача (падчерка), так і його померлої дружини (мати позивачки), отже закон не вимагає від неї доводити, що вона вела з ними спільне господарство.

Спір у цьому випадку має місце через бездіяльність відповідачів, невиконання ними дій, щодо яких закон не допускає дискреції, тобто орган місцевого самоврядування не має права на власний розсуд розглядати заяву позивача або ні.

До позову додано докази подання заяви від 15.02.2022, якою позивач звернулась до Дніпровської міської ради про переведення лицьового рахунку (зміна умов договору найму) із додатками, що підтверджується поштовим описом, чеком та квитанцією за трекінговим номером 587. Згідно відомостей офіційного сайту Укрпошта лист був отриманий Дніпровською міською радою 26.02.2022. Відповідь позивачу досі не надана. Отже, невчинення уповноважених органом дій щодо розгляду такої заяви релевантне відмові в укладанні договору найму житлового приміщення, тобто права позивача є порушеними.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27квітня 2023 року цивільну справу № 932/3836/22 витребувано з суду першої інстанції.

05 травня 2023 року цивільна справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ремез Катерина Ігорівна, на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року було залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано сторонам строк для подання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження сторонам у справі було надіслано на їх електронну пошту та отримано ними 23 травня 2023 року, а також засобами поштового зв`язку. Копію апеляційної скарги Дніпровській міській раді, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчому комітету Дніпровської міської ради було надіслано супровідним листом від 23.05.2023 року засобами поштового зв`язку, а також на їх електронні пошти.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2023 року справу призначено до розгляду.

Копію ухвали про призначення справи до розгляду та судову повістку сторони по справі отримали на їх електронні пошти 02 червня 2023 року, а адвокат Ремез К.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , Дніпровська міська рада, Виконавчий комітет Дніпровської міської ради також отримали через підсистему «Електронний суд» в їх електронні кабінети.

16 червня 2023 року від представника Дніпровської міської ради - Марінеско А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 21 червня 2023 року позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ремез К.І. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 213).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 21 червня 2023 року представник Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 214).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради - Марінеско Андрія Вікторовича, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ремез Катерина Ігорівна, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Дівоче прізвище позивачки було змінено на « ОСОБА_8 » при укладенні шлюбу з ОСОБА_9 05.07.2013 року.

Дівоче прізвище матері позивачки було змінено на « ОСОБА_4 » при укладенні шлюбу із ОСОБА_3 28.10.2013 року.

Позивачка ОСОБА_1 з 14.12.2004 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира не приватизована.

На теперішній час у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивачки ОСОБА_1 з 30.04.2004 року зареєстрована також матір позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

15.02.2022 року позивачка направила до ДМР заяву про переведення лицьового рахунку (зміна договору найму) із додатками.

У позовній заяві позивачем зазначено, що згідно відомостей із сайту Укрпошта лист був отриманий представником ДМР 26.02.2022 року, однак жодної відповіді не надійшло.

Доводи апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ремез Катерина Ігорівна, про те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову виключено з тих підстав, що у позивачки не зберігся ордер на вселення, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із статті 52 ЖК України, жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради, а у випадках, передбачених Кабінетом Міністрів України, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної ради про надання жилих приміщень для заселення.

Частиною 1 статті 58 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Як вбачається із частини 1 статті 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Частиною 1 статті 65 ЖК України передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Частиною 1 статті 106 ЖК України передбачено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 389 від 23.04.2019 року затверджено Порядок надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення. Відповідно до пункту 2 Порядку, надання дозволу на зміну умов договору здійснюється шляхом прийняття виконавчим комітетом Дніпровської міської ради відповідного рішення.

Крім цього, Порядком визначено перелік документів, які необхідно подати для надання такого дозволу, зокрема затверджено форму заяви, яка подається на ім`я міського голови.

Позивачкою не надано доказів, що вона зверталася до виконавчого комітету Дніпровської міської ради з відповідною заявою та пакетом документів з метою отримання нею дозволу на зміну умов договору найму спірної квартири та отримала відмові від наймодавця.

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем до матеріалів справи не було долучено самої заяви на зміну умов договору найму, яка була направлена на адресу ДМР, а надано лише докази направлення листа с описом вкладення, за таких обставин неможливо встановити зміст направленої заяви.

Позивачем також не надано належних та допустимих доказів постійного проживання з наймачем і ведення з ним спільного господарства, доказів на підтвердження факту проживання із наймачем однією сім`єю, зокрема: наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, солідарної із наймачем майнової відповідальності щодо сплати комунальних платежів, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Належними та допустимими доказами для встановлення факту спільного проживання є, зокрема, докази ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків, інших обставин, які засвідчують реальність спільного проживання.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29.09.2021 року у справі № 759/9229/19, провадження № 61-11242ск20.

Доводи апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ремез Катерина Ігорівна, про те, що суд першої інстанції застосував формальний підхід до вирішення справи, не надав зваженої справедливої оцінки доводам сторін, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ремез Катерина Ігорівна, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст постанови складений 26 червня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна