ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/77/23

Провадження № 22-ц/4820/1728/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув у порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 679/77/23/ за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 липня 2023 року в складі судді Грибанової Л.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення ним 23 років.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 18 років, у зв`язку з чим припинилася виплата аліментів батьком, що стягувалися з нього відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 квітня 2021 року. Однак на даний час він є студентом, з 01 вересня 2021 року навчається у «Рівненському автотранспортному фаховому коледжі НУВГП» на денній платній формі навчання, термін навчання до червня 2024 року, плата за навчання складає 17 100 грн за рік. Крім того, він проживає у гуртожитку за який сплачує 3 920 грн за рік, також потребує коштів на придбання навчальних посібників та здійснення практичної діяльності за навчальною програмою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча є працездатним, живе та працює у м. Флоренція в Італії, має стабільний дохід, отже має можливість надавати грошову допомогу на його утримання.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 липня 2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання: сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 січня 2023 року і до закінчення навчання 30 червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення 23 років, вирішено питання щодо стягнення судового збору та допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду подав через свого представника - адвоката Віданової О.В. апеляційну скаргу, при цьому представник апелянта зазначає, що судом неповно з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Так, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує свого обов`язку щодо надання матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину, хоча позивач з батьком взагалі не спілкується і про свої матеріальні потреби в зв`язку з навчанням батькові не розповідає. Судом не прийнято до уваги, що відповідач немає реальної можливості сплачувати аліменти на навчання сина у визначеному позивачем розмірі, оскільки він має іншу сім`ю і у нього вже народився ще один син ОСОБА_3 , його дружина на даний час не працює, має статус безробітної, а він немає постійного місця працевлаштування та стабільного доходу. Також зазначає представник апелянта, що судом не досліджувалося питання щодо суми, необхідної для утримання позивача на період навчання і яка сума надається йому з боку матері. Таким чином, при ухваленні оскаржуваного рішення, судом фактично визначено розмір аліментів на повнолітньої дитини у розмірі частки всіх доходів відповідача як було визначено в рішенні суду про стягнення аліментів, без прийняття до уваги ані появи у відповідача нової родини та дитини 2018 року народження, ані обставини неможливості відповідачем надавати таку допомогу.

Тому ОСОБА_1 та його представник - адвокат Віданова О.В. просили змінити рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 липня 2023 року та зменшити розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/8 частки всіх доходів відповідача.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, висновку суду відповідають дійсним обставинам справи. Суд першої інстанції взяв до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та врахував надані відповідачем докази щодо наявності у нього на утриманні непрацездатної дружини та малолітньої дитини, тому правильним є розмір аліментів в розмірі частки всіх доходів відповідача. Крім того, сам відповідач не показує розмір своїх доходів, не вказує місце роботи та не надає доказів, що його дружина знаходиться на його утриманні, оскільки статус безробітної вона отримала починаючи з 17 липня 2017 року, тривалістю - 68 місяців, отже втратила цей статус на момент подачі вказаного позову. Натомість вказує позивач ним надано всі квитанції про оплату навчання та інших освітніх послуг, а оскільки він навчається на денній формі навчання, тому позбавлений можливості самостійно заробляти, а відтак потребує матеріальної допомоги від батьків.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні, з наступних підстав.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 жовтня 2007 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмірі 1/4 частки від усіх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Свідоцтва про зміну імені ОСОБА_5 змінив своє призвище на ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 досягнув повноліття в зв`язку з чим припинено стягнення аліментів на його утримання.

Згідно Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти за №91Тс-248 від 03 серпня 2021 року - ВСП «Рівненський автотранспортний фаховий коледж НУВГП», укладеного між навчальним закладом та ОСОБА_4 , коледж бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання, а саме, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою - обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів, за спеціальністю - №274 автомобільний транспорт.

Відповідно до Договору № 15-2021/274-11 про надання платної освітньої послуги від 19 серпня 2021 року, укладений між навчальним закладом та ОСОБА_4 , строк навчання з 01 вересня 2021 року по червень 2024 року, вартість платної освітньої послуги за рік навчання становить 17 100 грн.

Згідно довідки від 20 жовтня 2022 року Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування» ОСОБА_2 навчається у вказаному навчальному закладі і є студентом ІІ курсу денного відділення.

Як вбачається з довідки від 20.12.2021 року № 999/01-11 ОСОБА_2 з 01.09.2021 року проживає у гуртожитку № 2 Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування» і 27 серпня 2021 року ОСОБА_4 оплатила за проживання сина в гуртожитку за І семестр 2021-2022 навчального року кошти у сумі 1960 грн.

В матеріалах справи є квитанції про сплату позивачем за навчання у ВСП «Рівненський автотранспортний фаховий коледж НУВГП» 17100 грн, 17100 грн та 4000 грн, також ОСОБА_2 сплатив 1960 грн за проживання у гуртожитку, крім того, ОСОБА_7 , мати позивача внесла кошти за навчання сина у розмірі 8550 грн та 1960 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 вказував, що потребує матеріальної допомоги, як повнолітня дитина у зв`язку з навчанням, при цьому просив суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення ним 23 років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що навчання позивача на денній формі, позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, а відповідач, як батько, має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання, тому дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Однак з такий висновком суду в повній мірі погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Із матеріалів справи вбачається, що син відповідача навчається за денною платною формою здобуття освіти, що включає в себе три навчальних роки, вартість навчання складає 17 100 грн за один навчальний рік.

Отже, повнолітній ОСОБА_2 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач, 05 листопада 2015 року одружився з ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народився син ОСОБА_9 , відповідно до Картки особистих та професійних даних Центру зайнятості Прато ОСОБА_8 має статус безробітної, тривалість безробіття - 68 місяців, дата початку - 17 липня 2017 року.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд мав прийняти до уваги вказані обставини, а саме, що у відповідача є інша сім`я і знаходиться на утриманні дружина та неповнолітня дитина.

Однак вказаним обставинам справи при вирішенні спору суд першої інстанції належної правової оцінки не дав.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання свого повнолітньої сина, на період його навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону, але разом з тим не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів як 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу).

При визначенні розміру аліментів, суд апеляційної інстанції приймає до уваги надані відповідачем докази, зокрема щодо наявності на його утриманні непрацюючої дружини і неповнолітньої дитини та вбачає підстави для перегляду розміру суми аліментів.

Таким чином, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням цих обставин підлягає зменшенню до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 17 січня 2023 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 липня 2023 року змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання та на користь ОСОБА_2 , у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 17 січня 2023 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова