У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2023 Справа №607/11813/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря с/з Кочмар С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

УСТАНОВИВ:

30 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 54,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ;

- заборони ОСОБА_2 розпоряджатись 1/3 частиною житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 54,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що в 10-денний строк має намір звернутися в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Тернопільського МНО Ломаківська Тетяна Іванівна про визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Предметом даного позу буде 1/3 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала її покійному батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що предметом майбутнього позу буде 1/3 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належали її покійному батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стверджує, що 1/3 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 належить їй ОСОБА_1 (попереднє прізвище, ім`я, по батькові - ОСОБА_4 ), та 1/3 належить її матері ОСОБА_5 . Заявниця пояснює, що вона є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті її батька ОСОБА_3 , інших спадкоємців за законом на дане майно немає. Вказує, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому судом було продовжено строк для прийняття спадщини на три місяці. Після рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, звідки і дізналась про те, що її батько склав заповіт, за яким майно уже успадковане відповідачем у справі ОСОБА_2 .

Зазначає, що інформація про те, що її батько посвідчив заповіт на свою частку в будинку (1/3 частини) на сторонню особу її приголомшила. При спілкуванні з батьком, останній заявницю повідомляв, що ним було складено двічі заповіт на сторонню особу, але ці заповіти були скасовані батьком заявниці. Стверджує, що померлий батько хворів на психічні розлади і в період загострень не усвідомлював значення усіх своїх дій, що вчиняв. Як він її повідомив в період загострень ним і були написані заповіти, які з часом ним же і були скасовані. Її батько ОСОБА_3 , знаходився на обліку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня Тернопільської обласної ради», де часто і проходив курс лікування.

Заявниця вказує, що має підстави побоюватись, що відповідачка може розпорядитися вказаним майном, що належить їй на праві власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Пояснює, що представник повідомив її про те, що ОСОБА_2 направляла на адресу заявниці, як іншому співвласнику майна, що має першочергове право на придбання майна, пропозицію купівлі її частки. Даної пропозиції заявниця ще не отримувала, оскільки їй не відомо на яку саме адресу було направлено дане повідомлення, можливо на адресу: АДРЕСА_1 , але вона там не проживає.

Зазначає, що метою звернення з наведеним позовом є захист належного їй права користування цілим будинковолодінням у відповідності до його призначення. Невжиття заходу забезпечення шляхом накладення арешту на 1/3 будинковолодіння та заборони щодо вчинення відповідачем будь-яких дій спрямованих на відчуження передачу в іпотеку, у разі задоволення позовних вимог, призведе до втрати можливості повернути 1/3 частину будинковолодіння.

З огляду на викладене, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується під час розгляду заяви про забезпечення позову. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі №910/1200/20.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №570/2825/18.

Крім цього, у правові позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №753/22850/17, вказано, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи заявниця ОСОБА_4 змінила ім`я на ОСОБА_1 , вона є дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 належало по 1/3 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н. А. 29.06.2001 за реєстром № 3549 і записано в реєстрову книгу за № 869. Вказане підтверджується копіями реєстраційних посвідчень від 03.07.2001.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2023 у справі № 607/18746/22 позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватний нотаріус Фіголь Наталія Богданівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 337289281 від 28.06.2023, ОСОБА_2 на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії 1126, виданого 29.09.2022 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломаківською Тетяною Іванівною.

Отже, як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, майбутні вимоги позивача будуть про визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, предметом даного позову буде 1/3 частина будинкововолодіння АДРЕСА_1 , що належали померлому батьку заявниці ОСОБА_3 .

Суд вважає, що у разі задоволення майбутнього позову буде наявна реальна можливість відновлення порушених прав та інтересів позивача у випадку вжиття заходів забезпечення позову.

На думку суду, не вжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист й поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Також, суд приходить переконання про те, що будь-які дії щодо відчуження спірного майна, до вирішення спору та набрання рішенням законної сили не є виправданими та дійсно впливатимуть на захист прав та законних інтересів учасників справи, а у подальшому можуть ускладнити виконання можливого рішення суду.

При цьому, суд враховує, що заходи забезпечення позову у виді заборони відчуження 1/3 частини будинковолодіння мають тимчасовий характер, а відповідач у справі не позбавляється права користування майном, тому вказаний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження його прав.

Враховуючи предмет майбутнього позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, оцінюючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог про забезпечення позову, суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, пов`язані з відчуженням 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 54,3 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та належним чином забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому, обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення передбачений лише у випадках, встановлених у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, тому підстави для застосування зустрічного забезпечення у даній справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 54,3 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та Управлінню державної реєстрації Тернопільської міської ради (бульвар Тараса Шевченка, 3, м. Тернопіль, 46001) та Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Князя Острозького, 14, м. Тернопіль, 46001) для негайного виконання.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що у випадку не подання позову протягом десяти днів з дня постановлення ухвали суду про забезпечення позову, вжиті заходи забезпечення позову будуть скасовані.

Ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття, тобто з 04 липня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Тернопільського МНО Ломаківська Тетяна Іванівна, вул. Коперника, 3, офіс 4.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич