КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 361/5217/21

провадження № 22-ц/824/8891/2023

21 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Парсентьєвої Оксани Михайлівни на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2023 року в складі судді Сердинського В. С.,

встановив:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2023 року визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

14.04.2023 представник ОСОБА_2 - адвокат Парсентьєва О.М. на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2023 року подала апеляційну скаргу.

25.04.2023 матеріали справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 травня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. Заявнику запропоновано надати документи, що підтверджують сплату судового збору та документи на підтвердження повноважень на звернення до суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_2 , а саме ордер відповідного зразка.

Копію вказаної ухвали суду апеляційної інстанції було направлено на електронну адресу адвоката Парсентьєвої О.М., яка була вказана нею в апеляційній скарзі, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_1»..

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, відправлення доставлено на електронну адресу заявника 03 травня 2023 року.

Станом на 20.06.2023 вимоги ухвали суду апеляційної інстанції виконано не було.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2023 року у справі № 753/19393/20 вказав, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи.

Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Отже, наявність права особи на апеляційне оскарження, не позбавляє особу обов`язку дотримуватися положень чинного процесуального законодавства, яке визначає вимоги до форми апеляційної скарги, як до процесуального документа.

Однак, вказані вимоги Парсентьєвою О.М. не дотримані, а також не продемонстрована готовність дотримуватися встановлених законом процедур.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що апелянтом не виконано вимоги ухвали суду від 01 травня 2023 року та не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору, а також документів на підтвердження повноважень на звернення до суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_2 , а саме ордер відповідного зразка, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, з урахуванням вимог ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Парсентьєвої Оксани Михайлівни на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2023 рокув справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т.І. Ящук