Справа № 168/386/23
Провадження № 2/168/145/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Комунальне підприємство «Волиньпроект», про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті батька ОСОБА_5 , однак належним чином не оформив своїх спадкових прав. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є позивач та її діти - відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк відповідної заяви. Позивач з відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 уклали договір про поділ спадщини, відповідно до умов якого будинок та дві земельні ділянки переходить на праві приватної власності позивачу. Вказуючи, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок, а саме: свідоцтво на право власності, видане виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради народних депутатів 05.04.1989 р. на підставі рішення № 186 від 13.10.1988 р. втрачено, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Сторони в підготовче засідання не з`явилися.

Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви, в яких вказують, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та ухвалення рішення за їхньої відсутності.

Представник відповідача Старовижівської селищної ради подав заяву, в якій вказує, що Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Волиньпроект» у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, клопотань не подала.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15-17) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , земельні ділянки.

На підставі рішення виконкому Старовижівської районної ради № 186 від 13.10.1988 р. виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради народних депутатів 05.04.1989 р. ОСОБА_5 видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 24). Вул. Комсомольська перейменована на АДРЕСА_1 , рішенням № 11/4 Седлищенської сільської ради від 26.07.2007 р. (а.с. 20).

Право власності на 1/1 частку нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2022 р. зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності / 186 від 13.10.1988 / 05.04.1989 / виданого виконкомом Седлищенської сільської ради районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Старовижівської районної ради (а.с. 23).

Вищевказане свідоцтво на право власності було втрачено, про що в газеті «Сільські новини» № 39 від 06.10.2022 р. опубліковано відповідне оголошення (а.с. 21 на звороті).

Рішенням Седлищенської сільської ради №7/5 від 26.12.1995 р. ОСОБА_5 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки: для ведення особистого підсобного господарства площею 0,55 га та для обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,25 га. (а.с. 36-37).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 13).

Заповіт від імені ОСОБА_5 виконавчим комітетом Старовижівської селищної ради не посвідчувався. Спадщину після смерті останнього прийняв його син ОСОБА_4 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Старовижівської селищної ради від 23.09.2021 р. №190/08.02 (а.с. 18).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Старовижівської селищної ради від 23.09.2021 р. №190/08.02 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла дружина та син ОСОБА_3 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 18).

Позивач у справі є дружиною спадкодавця, а відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - дітьми спадкодавця, а тому належать до першої черги спадкоємців за законом, що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження (а.с. 43-44, 48).

Заповітів за життя ОСОБА_4 не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 83-85).

З копії матеріалів спадкової справи № 156/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 встановлено, що позивач та відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як дружина і діти спадкодавця, є спадкоємницями першої черги за законом, які в контексті положень ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 (а.с. 18, 60, 67, 68 на звороті), а 27.12.2021 р., як спадкоємці першої черги за законом, уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка площею 0,55 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої-для ведення особистого селянського господарства переходить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 70-72). Свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки видано відповідачам відповідно до умов укладеного між спадкоємцями договору про поділ спадщини від 27.12.2021 р. (а.с. 79-82). Постановою нотаріуса від 27.12.2021 р. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняв його син ОСОБА_4 , шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав з підстав: правовстановлюючий документ на житловий будинок, а саме: свідоцтво на право власності, видане виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради народних депутатів 05.04.1989 р. на підставі рішення від 13.10.1988 р. за № 186, втрачений, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, а саме: житловий будинок (а.с. 77), інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 , немає.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що позивач довів те, що за життя спадкодавець отримав правовстановлюючий документ на будинок, але потім зазначений документ, який засвідчує його право власності (свідоцтво) було втрачено, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщини, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада, адреса місця знаходження: пл.. Миру, 3, смт. Стара Вижівка, Волинська область, код за .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Волиньпроект», адреса місця знаходження: вул. Винниченка, 67, м. Луцьк, Волинська область, код в .

Повний текст рішення складено 23.05.2023 р.

Суддя О. Й. Хаврона