Справа № 345/2983/23
Провадження № 6/345/30/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача,

В С Т А Н О В И Л А:

представник заявника звернувся до суду зі заявою про заміну сторони стягувача, в якій просить замінити первісного стягувача ТзОВ « ФК «Центр фінансових рішень» на ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні № 62199953 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , відкритого 28.05.2020 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5577 від 01.04.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вивчивши матеріли заяви, суд приходить до висновку про залишення заяви без руху з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, відповідно до положень ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, згідно зі ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 жовтня 2020 року по справі № 263/14171/19.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, заява сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження, у разі виконання рішень інших органів (посадових осіб), а в даному випадку виконавчого напису нотаріуса, вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення, оскільки інше не передбачено Розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Суддею встановлено, що згідно з вказаною заявою боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, місце проживання відповідача зареєстровано на території, яка не підсудна Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області.

Так само не підсудне територіально Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області місце знаходження приватного виконавця Ігнатіва О.Л.

З огляду на вказані норми закону, а також те, що в даному випадку процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення та при цьому, враховуючи те, що місце виконання такого рішення (виконавчого напису) - не прирівнюється до місцезнаходження відповідного приватного виконавця (його офісу, приміщення), заявнику необхідно подати до суду відповідні докази, які б вказували на те, що місце виконання рішення (виконавчого напису нотаріуса) перебуває на території Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до положень закону, місцем виконання рішення - є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання, які провадяться за місцем реєстрації або перебування боржника, його місцем роботи або місцем знаходження майна.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Таким чином, виходячи з приписів частини 9 статті 10 ЦПК України щодо застосування судом закону за аналогією, оскільки заявником не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 177, 185, 378, 442, 446 ЦПК України, ст.ст. 3, 24 ЗУ «Про виконавче провадження», суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя: