Справа № 359/1611/23
Провадження №2/359/1188/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сліпець І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

В лютому 2023 року ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 29 квітня 2020 року позивач уклав зі співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. За цим договором ТОВ «Перший український експертний центр» зобов`язався забезпечувати утримання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем та утримання ліфтів тощо. Крім того, позивач забезпечував надання послуг з опалення, постачання холодної води, електроенергії та інших житлово-комунальних послуг. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , на неї покладається обов`язок оплатити надані їй житлово-комунальні послуги. Відповідач не виконує цей обов`язок, у нього виникла заборгованість по оплаті вказаних послуг в розмірі 8322 гривень 92 копійок. Тому ТОВ «Перший український експертний центр» просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 8322 гривень 92 копійок.

2. Процесуальні дії у справі. Ставлення учасників справи до позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2023 року (а.с.50) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Перший український експертний центр», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 лютого 2023 року (а.с.54) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що збори співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 не уповноважували ОСОБА_4 на укладення з ТОВ «Перший український експертний центр» договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Ця обставина свідчить про те, що вказаний договір був укладений з порушенням закону. При визначенні розміру заборгованості по оплаті послуги з опалення також незаконно застосовувались тарифи на теплову енергію в розмірі 3567 гривень 80 копійок, 3061 гривні 26 копійок та 2855 гривень 69 копійок за 1 Гкал, тоді як рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №726 від 13 вересня 2021 року тариф на теплову енергію був визначений в розмірі 2084 гривень 14 копійок. Ці обставини свідчать про те, що поданий позивачем розрахунок містить недостовірну інформацію про розмір заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Також ТОВ «Перший український експертний центр» неналежним чином надавав відповідачу житлово-комунальні послуги. Крім того, позивач не надав докази на підтвердження того, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу саме в цій цивільній справі, розмір заявлених витрат є необґрунтованим та завищеним. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29 квітня 2020 року ТОВ «Перший український експертний центр» уклав зі співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с.11-17), за яким позивач зобов`язався забезпечувати утримання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем та утримання ліфтів тощо.

Крім того, ТОВ «Перший український експертний центр» зобов`язався забезпечувати надання співвласникам вказаного багатоквартирного будинку послуг з опалення, постачання холодної води та інших житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_2 . Це підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320411992 від 17 січня 2023 року (а.с.39-40).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України «Про теплопостачання».

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Згідно з ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать житлові послуги, що включають забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; а також комунальні послуги, що включають послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Відповідно до ч.9, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Зі змісту договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29 квітня 2020 року (а.с.11,17) вбачається, що від імені співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 вказаний договір був укладений ОСОБА_4 . Суд критично оцінює посилання представника відповідача ОСОБА_3 на відсутність у ОСОБА_4 повноважень на укладення з ТОВ «Перший український експертний центр» означеного договору. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на спростування наявності у ОСОБА_4 таких повноважень, крім того також відсутня копія рішення суду, що набрало законної сили, про визнання недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29 квітня 2020 року.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не подала докази на підтвердження того, що вона в повному обсязі оплачує житлово-комунальні послуги. Тому у неї виникла заборгованість, яка складається з заборгованості по оплаті послуги з утримання будинку в розмірі 5683 гривень 36 копійок (в розрахунку помилково зазначено 559 гривень 20 копійок), заборгованості по оплаті електроенергії в розмірі 6929 гривень 66 копійок, заборгованості по оплаті послуги з постачання холодної води в розмірі 2204 гривень 40 копійок та заборгованості по оплаті інших послуг в розмірі 174 гривень 50 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.8). Також ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не надали жодних доказів на підтвердження неналежної якості наданих позивачем житлово-комунальних послуг.

Крім того, зі змісту вказаного письмового розрахунку також вбачається, що у ОСОБА_2 виникла заборгованість по оплаті послуги з опалення за період часу з листопада 2021 року по березень 2022 року в розмірі 11777 гривень 88 копійок. Розмір цієї заборгованості підлягав визначенню шляхом множення обсягу наданого опалення на тариф, визначений органом місцевого самоврядування у порядку, передбаченому ч.1 ст.13 Закону України «Про теплопостачання». Так, в листопаді 2021 року був застосований тариф на теплову енергію в розмірі 3568 гривень 00 копійок за 1 Гкал, в грудні 2021 року в розмірі 3061 гривні 00 копійок за 1 Гкал, в січні 2022 року в розмірі 2856 гривень 00 копійок за 1 Гкал, в лютому та в березні 2022 року в розмірі 2084 гривень 00 копійок за 1 Гкал. Однак рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №726 від 13 вересня 2021 року (а.с.19-25) на період часу з 1 вересня 2021 року до 30 вересня 2022 року тариф на виробництво теплової енергії був визначений в розмірі 1839 гривень 72 копійки за 1 Гкал, а тариф на постачання теплової енергії в розмірі 244 гривень 42 копійок. Загальний розмір тарифу на теплову енергію (на її виробництво та постачання) становив 2084 гривні 14 копійок (1839,72 + 244,42). В матеріалах цивільної справи міститься листування позивача з виконавчим комітетом Бориспільської міської ради (пояснювальні записки, проекти тарифів тощо) з приводу економічної необґрунтованості тарифу на теплову енергію (а.с.88-99). Не зважаючи на це, рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №726 від 13 вересня 2021 року не було скасовано ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Тому при визначенні розміру заборгованості по оплаті послуги з опалення ТОВ «Перший український експертний центр» незаконно застосував тариф на теплову енергію в розмірі 3568 гривень 00 копійок за 1 Гкал в листопаді 2021 року, в розмірі 3061 гривні 00 копійок за 1 Гкал в грудні 2021 року та в розмірі 2856 гривень 00 копійок за 1 Гкал в січні 2022 року. Адже застосуванню підлягав виключно тариф на теплову енергію в розмірі 2084 гривень 14 копійок. Тому заборгованість ОСОБА_2 по оплаті послуги з опалення за листопад 2021 року березень 2022 року становить 9068 гривень 09 копійок (2084,14 х 0,669 + 2084,14 х 0,896 + 2084,14 х 1,088 + 2084,14 х 0,96 + 2084,14 х 0,738).

Таким чином, загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 по оплаті житлово-комунальних послуг склав 24060 гривень 1 копійка (5683,36 + 9068,09 + 6929,66 + 2204,40 + 174,50). Зі змісту письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.8) вбачається, що відповідач за період часу з жовтня 2021 року до серпня 2022 року сплатила за житлово-комунальні послуги в розмірі 19784 гривень 76 копійок. Отже, залишок заборгованості ОСОБА_2 по оплаті житлово-комунальних послуг становить 4275 гривень 25 копійок (24060,01 19784,76). Зі змісту розрахунку вбачається, що ТОВ «Перший український експертний центр» до загального розміру заборгованості відповідача включило борг ОСОБА_2 в розмірі 1337 гривень 88 копійок станом на 1 вересня 2021 року. Однак, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач не надав жодного доказу на підтвердження достовірності зазначеного розміру заборгованості, не надав його розрахунку та порядку формування. Крім того, як зазначило ТОВ «Перший український експертний центр» в тексті позову (а.с.2) з ОСОБА_2 стягується заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період часу з 1 вересня 2021 року до 31 серпня 2022 року.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 4275 гривень 25 копійок. Підстави для стягнення з відповідача грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ТОВ «Перший український експертний центр» слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Встановлено, що ТОВ «Перший український експертний центр» сплатив судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №20420 від 27 січня 2023 року (а.с.7). Пред`явлений позов задоволений на 51,37% (4275,25 : 8322,92 х 100%).

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1378 гривень 77 копійок (2684,00 : 100% х 51,37%).

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «Перший український експертний центр» подав до суду копію договору про надання правової допомоги №15/9 (а.с.41-45), укладеного 15 вересня 2022 року між позивачем та адвокатом Закарлюкою Н.С. Зі змісту цього договору вбачається, що адвокат Закарлюка Н.С. зобов`язалась надати правову допомогу ТОВ «Перший український експертний центр» та представництво його інтересів перед фізичними та юридичними особами всіх форм власності, судових органах усіх інстанцій. В п.4.2 договору зазначено, що послуги адвоката надаються клієнту з розрахунку 5000 гривень, які підлягають оплаті клієнтом на користь адвоката у строк 30 календарних днів з часу набрання законної сили відповідного рішення суду по справі про стягнення заборгованості. Позивач також надав суду копію акта прийому-передачі наданих послуг №1-04 (а.с.46), складеного 27 січня 2023 року між ТОВ «Перший український експертний центр» та адвокатом Закарлюкою Н.С., згідно з яким адвокат Закарлюка Н.С. надала послугу з підготовки та подання нею позовної заяви про стягнення заборгованості за період часу з 23 січня 2023 до 27 січня 2023 року в розмірі 5000 гривень. Інших доказів на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, позивач не надав. Однак в змісті цих двох письмових доказів відсутня інформація про цивільну справу, в якій адвокат Закарлюка Н.С. надавала юридичні послуги ТОВ «Перший український експертний центр». Ця обставина свідчить про те, що ні договір про надання правової допомоги №15/9 від 15 вересня 2022 року, ні акт прийому-передачі наданих послуг №1-04 від 27 січня 2023 року не містять інформацію, що стосується предмета доказування, та не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. Таким чином представник позивача ОСОБА_1 не довела того, що її довіритель ТОВ «Перший український експертний центр» зазнав витрат на оплату професійної правничої допомоги в цій цивільній справі в розмірі 5000 гривень.

З огляду на це суд висновує, що підстави для відшкодування ТОВ «Перший український експертний центр» витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 4275 гривень 25 копійок, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень 77 копійок, а всього на загальну суму 5654 гривень 02 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення грошових коштів в більшому розмірі та у стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26 травня 2023 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», , місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, офіс 1004, IВN НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК», МФО: 351005.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: О.Ю. Семенюта