Справа № 953/2441/23
06 червня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання Афанасьєва К.В.
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Аргументи учасників справи.
Позивач до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач відзиву на позов або будь-яких інших клопотань до суду не надала.
Участь у справі сторін.
У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, якою він позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
У судове засідання відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надала, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Рух справи.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ухвали суду від 06 червня 2023 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
У 2010 році ОСОБА_1 придбав автомобіль НONDА JAZZ (Хонда Джаз) рік випуску 2008, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ КОМБІ-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харкова 28 серпня 2010 року. У подальшому користувався автомобілем до серпня 2012 року.
У серпні 2012 року на прохання ОСОБА_3 передав їй вказаний транспортний засіб для її особистого користування терміном на шість місяців. Також передав їй технічний паспорт та ключі на авто. Передача зазначених вище речей і документів відбулася за адресою проживання ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 у присутності ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 усну домовленість про повернення автомобіля не виконала, після спливу шестимісячного терміну користування автомобіль не повернула. ОСОБА_1 змушений звернутися до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з заявою про злочин, внаслідок чого слідчим підрозділом було розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України. У заяві про вчинення злочину ОСОБА_1 просив оголосити автомобіль у розшук. Слідчими та розшуковими діями місце знаходження автомобіля встановлено не було. На адресу Регіонального сервісного центру МВС у Харківській області ним 10.11.2017 року була подана заява з повідомленням, що вказане авто знаходиться в розшуку та прохання ніяких дій з приводу перереєстрації авто не вчиняти.
Даний автомобіль був предметом застави за договором позики, укладеним між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2
28.01.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 виступала у якості Позикодавця, а ОСОБА_3 у якості Позичальника. З метою забезпечення договору позики також було укладено договір застави транспортного засобу від 28.01.2012 року, в якому предметом застави був належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль Хонда Джаз реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску. ОСОБА_3 умови договору позики не виконала та позичені кошти ОСОБА_2 не повернула.
17.06.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 28.01.2012 року у рівних частинах.
Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 30.08.2013 року даний позов було задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суму боргу у рівних частках.
Подана на вказане рішення апеляційна скарга була задоволена частково. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.11.2013 року рішення Московського районного суду змінено, скасовано у частині стягнення з ОСОБА_1 суми боргу згідно з договором позики від 28.01.2012 року на користь ОСОБА_2 135 660 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1 454,37 грн., в іншій частині залишено без змін. Рішення Апеляційного суду Харківської області у касаційному порядку не оскаржувалося та 14.11.2013 року змінене рішення Московського районного суду міста Харкова набуло чинності.
У 2013 році ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_1 передала авто ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 , у свою чергу, не вчиняла ніяких дій на виконання рішення Московського районного суду від 30.08.2013 року. Той факт, що автомобіль знаходився у ОСОБА_2 з 2013 року, сама ОСОБА_2 визнала у своїх письмових поясненнях, поданих до Московського районного суду 17.02.2017 року у цивільній справі № 643/9510/16-ц.
Отримавши рішення Апеляційного суду Харківської області від 14.11.2013 року та рішення Московського районного суду міста Харкова від 30.08.2013 року, ОСОБА_2 свідомо не вчиняла дій, спрямованих на погашення боргу ОСОБА_3 на її ( ОСОБА_2 ) користь за договором позики, укладеним між ними 28.01.2012 року.
Маючи на руках рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_3 , що набуло чинності 14.11.2013 року, ОСОБА_2 до органів державної виконавчої служби з вимогою про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу не зверталася. Вказана бездіяльність призвела до втрати ОСОБА_2 права на примусове виконання рішення з метою погашення боргових зобов`язань у порядку виконавчого провадження.
03.08.2016 року ОСОБА_2 знов звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет застави за договором позики від 28.01.2012 року. У позовній заяві просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля та укладання ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем. Початкову ціну продажу вказаного автомобіля встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Також ОСОБА_2 просила надати їй право укладати та підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі - продажу спірного автомобіля під час укладання з іншої особою - покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення в органах, на які покладено функції реєстрації та обліку транспортних засобів, в тому числі в центрах надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з наданням ОСОБА_2 повноважень на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред`явлення автомобіля для огляду.
Таким чином, продовжуючи протиправно утримувати автомобіль, відповідачка з метою отримання правового обґрунтування у формі судового рішення для здійснення продажу автомобілю звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 протягом встановленого строку не зверталася до виконавчої служби з вимогою про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2013 року зміненого рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 14 листопада 2013 року.

Умовами договору застави від 28 січня 2012 року, згідно з яким ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 у заставу автомобіль НONDА JAZZ, рік випуску 2008, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ КОМБІ-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харкова 28 серпня 2010 року, було передбачено, що ОСОБА_2 має право отримати відшкодування за рахунок майна ОСОБА_1 , яке є предметом застави, лише у разі невиконання ОСОБА_3 зобов`язань перед позикодавцем.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 не вчинила дій спрямованих на виконання зобов`язань ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за договором позики, укладеним між ними 28 січня 2012 року, отримавши рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_3 , що набуло чинності 14 листопада 2013 року.

Не погодившись з рішенням Московського районного суду від 28.07.2017 року, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вона просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. При цьому посилалася на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції своїм рішенням від 19.10.2017 року скасував рішення суду першої інстанції та апеляцію ОСОБА_2 задовольнив.

Постановою Верховного Суду від 31.07.2019 року моя касаційна скарга була задоволена. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року скасовано. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.07.2017 року залишено у силі, яким ОСОБА_2 було відмовлено у зверненні стягнення на предмет застави згідно з договором застави від 28.01.2012 року, а саме на авто НONDА JAZZ, 2008 року випуску.

30.08.2019 року, представник ОСОБА_1 , звернувся з адвокатським запитом до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області. Згідно з отриманої інформації на адвокатський запит від 02.09.2019 року стало відомо, що автомобіль НONDА JAZZ, рік випуску 2008, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ КОМБІ-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 було перереєстровано за договором купівлі-продажу від 15.06.2018 року на нового власника, ОСОБА_5 , рідного брата відповідачки.

З серпня 2012 року до цього часу жодних відомостей про автомобіль та його місцезнаходження ОСОБА_1 не отримував.

Скориставшись інформацією з відповіді на адвокатський запит представника від 30.08.2019 року, отриманої від Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області, щодо належного мені на праві власності автомобіля, ОСОБА_1 неодноразово (18.09.2019 та 29.11.2019) звертався до слідчого підрозділу Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області із заявами, в яких повідомив нові факти та просив поновити слідчі та розшукові дії щодо кримінального провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами. Але жодних належних слідчих дій проведено не було.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 , отримавши автомобіль у незаконний спосіб, тривалий час утримувала його у своєму володінні.

У подальшому, 15.06.2018 року, здійснила його реалізацію на підставі Рішення Апеляційного суду Харківської області від 19.10.2017 року та отримала кошти від реалізації даного автомобіля НONDА JAZZ, рік випуску 2008.

Середня ринкова вартість автомобіля Honda-Jazz VIN код: НОМЕР_1 станом на 15.06.2018 року складала 181 180,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча сто вісімдесят грн. 00 коп.), що у грошовому еквіваленті в доларах США станом на 15.06.2018 року складала 6 910,08 доларів США. (шість тисяч дев`ятсот десять доларів США 08 центів). Зазначене підтверджено висновком судового експерта № 27М від 11.01.2023 року.

Крім завданої майнової шкоди, вказаними діями ОСОБА_2 , мені спричинена моральна шкода, яка полягла у тривалому стресі, оскільки ОСОБА_1 вимушений був їздити до відповідних установ, підрозділів поліції, Регіонального сервісного центру МВС, спілкувався зі свідками, розшукував свій автомобіль, на що мною було витрачено багато часу та моральних сил, він втратив можливість діставатися на роботу на автомобілі, що було дуже не зручно.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Приймаючи дане рішення, суд виходить з диспозитивності та рівності сторін процесу, що сторони користуються рівними правами на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести перед судом ті обставини на які вона покликається.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, частиною першою статті 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням тієї обставини, що відповідачем не спростовано позовних вимог позивача та не надано належних та допустимих доказів існування безспірної шкоди, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Означених вище висновків суду матеріали справи не спростовують.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Стаття 1192 ЦК України передбачає способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, в якій зазначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з висновком експерта № 27М від 11.01.2023 року середня ринкова вартість автомобіля Honda-Jazz VIN код: НОМЕР_1 станом на 11.01.2023 року складала 239 160,00 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят грн. 00 коп.), що у грошовому еквіваленті в доларах США станом на 11.01.2023 року становить 6 540,04 доларів США. (шість тисяч п`ятсот сорок доларів США 04 центи).

Суд приймає до уваги твердження позивача про те, що своїми діями, а саме незаконним утриманням автомобіля протягом тривалого часу, який вибув із власності ОСОБА_1 з серпня 2012 року, та його реалізацією ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_1 майнову шкоду. Оскільки з 2012 року ОСОБА_1 не міг здійснювати стосовно належного йому автомобіля всі права, передбачені законом, як його власник.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», poзмip відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних i фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер i тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, з урахуванням принципу розумності та справедливості.

Частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, згідно з яким передбачена відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Суд вважає доведеним факт заподіяння моральної шкоди позивачу який був позбавлений усіх прав, які належать власнику майна.

Відтак, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судових витрат

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2491,60 грн, стягнувши їх з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 4, 5, 11, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти у сумі 239 160 (двісті тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2491 (дві тисячі чотириста дев`яносто одна) гривня 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платників податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя - Ю.Ю. Власова