Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2523/23
У Х В А Л А

21.04.2023 року м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дидинської Богдани Миронівни, про забезпечення позову до подання позовної зави,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2023 р. представник ОСОБА_1 адвокат Дидинська Б.М. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, згідно якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 та заборонити його відчуження.

Подана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутись з позовною заявою у Виноградівський районний суд до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та бажає скористатися наданою їй законом можливістю подати заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви по тій причині, що відповідач має намір продати будинок по АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою, а тому для неї є ризик втратити 1/2 частку у спільно нажитому майні подружжя.

Предметом спору є новозбудований житловий будинок по АДРЕСА_1 , яке подружжя збудували у 2012- 2013 роках.

З 07.11.1995 року і до 11.02.2022 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розлучення між сторонами виник спір про право власності на новозбудований житловий будинок та земельну ділянку на якій розташований цей будинок.

По АДРЕСА_1 розташовані два будинки: один будинок загальною площею 65.58 кв.м., в т.ч. житловою 33,93 кв.м., який побудований в 1926 році, і який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1862.

У березні 2012 року по АДРЕСА_1 знесено частину старого будинку: житлову кімнату пл. 16.65 кв.м. та підсобне приміщення пл. 6.75 кв.м. За березень-квітень 2012 року побудовано фундамент на місці частково знесеного старого будинку та продовжено будівництво фундаменту дальше на земельній ділянці.

26.04.2012 року видано новий будівельний паспорт відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Виноградівської районної державної адміністрації. Згідно Висновку про забудову земельної ділянки до будівельного паспорта старий житловий будинок підлягає повністю зносу. У квітні 2013 року сторони фактично збудували будинок.

Новий і частина старого будинку розташовані на земельній ділянці площею 0.0873 га, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 867367, виданого 23.04.2012 року. Так як ця земельна ділянка набута в період з 08.02.2011 року до 12.06.2012 року (включно) внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, то вона визнається спільною сумісною власністю, а тому ОСОБА_4 має право власності на 1/2 частку цієї ділянки.

Згідно довідки за №187 від 07.04.2023 року, виданої КП "Виноградівське РБТІ" житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на квітень 2023 року становить 657456 гривень. Загальна корисна площа будинку становить 172.6 кв.м., в тому числі житлова 68.0 кв.м. Цей будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

07.04.2023 році позивачка та її дочка отримали повідомлення з відділу реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради, що за заявою власника їх знято з реєстрації за вказаною адресою.

Крім того, позивачці стало відомо із ОСОБА_5 , що відповідач має намір продати частину старого та новий будинки.

Так як існують реальні ризики продажу будинку, що істотно ускладнить можливість захисту прав та інтересів позивачки, необхідно накласти арешт на спірний будинок та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо майна, яке знаходиться за вказаною адресою.

Вид забезпечення позову у вигляді арешту даного нерухомого майна та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили у даній справі є співмірним із заявленими в майбутньому позивачкою позовними вимогами про визнання права власності на 1/2 частку жилого будинку та земельної ділянки для його обслуговування.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви та додані до неї матеріали, а саме: копію рішення Виноградівського районного суду від 11.02.2022 року про розірвання шлюбу; Витяг з будівельного паспорта; копію довідки КП "Виноградівське РБТІ" а № 187 від 07.04.2023 року; копію технічного паспорта на будинок по АДРЕСА_1 ; інформацію сформовану за допомогою додатку "Реєстр нерухомості; копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; повідомлення на Фейсбуці про продажу будинку; два повідомлення з Виноградівської міської ради про зняття з реєстрації, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. В інакшому випадку заходи забезпечення позову скасовуються (ч. 13 ст. 158 ЦПК України).

Інститут забезпечення позову дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» також роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Загальним принципом інституту забезпечення позову є його співмірність та правова визначеність.

Інститут забезпечення позову дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позов забезпечується, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, забороною вчиняти певні дії. При цьому згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З тексту поданої заяви та доданих документів вбачається, що між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо розподілу спільного сумісного майна. При вирішенні питання про розрив шлюбу між заявницею та її чоловіком питання розподілу спільного сумісного майна не ставилося.

Предметом спору є новозбудований житловий будинок по АДРЕСА_1 .

З 07.11.1995 року і до 11.02.2022 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини стверджуються Рішенням від 11.02.2022 року, справа №299/147/22.

Після розлучення між сторонами виник спір про право власності на новозбудований житловий будинок та земельну ділянку на якій розташований цей будинок.

По АДРЕСА_1 розташовані два будинки: один будинок загальною площею 65.58 кв.м., в т.ч. житловою 33,93 кв.м., який побудований в 1926 році, і який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1862.

26.04.2012 року видано новий будівельний паспорт відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Виноградівської районної державної адміністрації. Згідно Висновку про забудову земельної ділянки до будівельного паспорта старий житловий будинок підлягає повністю зносу. У квітні 2013 року сторони фактично збудували будинок.

Новий і частина старого будинку розташовані на земельній ділянці площею 0.0873 га, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 867367, виданого 23.04.2012 року. Так як ця земельна ділянка набута в період з 08.02.2011 року до 12.06.2012 року (включно) внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, то вона визнається спільною сумісною власністю, а тому ОСОБА_4 має право власності на 1/2 частку цієї ділянки.

У період часу з 8 лютого 2011 по 12 червня 2012 р. включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалася спільною сумісною власністю подружжя; до 8 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 1311/832/12 (провадження № 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18), від 12 червня 2019 року в справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18), від 24 квітня 2020 року в справі № 622/999/16-ц (провадження № 61-1260св19, ЄДРСРУ № 88951940) та від 12 серпня 2020 року у справі № 626/4/17 (провадження № 61-29004св18, ЄДРСРУ № 91037301).

Згідно довідки КП "Виноградівське РБТІ" №187 від 07.04.2023 року житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на квітень 2023 року становить 657456 гривень. Загальна корисна площа будинку становить 172.6 кв.м., в тому числі житлова 68.0 кв.м.

07.04.2023 році позивачка ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 отримали повідомлення з відділу реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради, що за заявою власника їх знято з реєстрації за вказаною адресою, що стверджується листами №17-07/241 та №17-07/242 від 07.04.2023 року.

З соціальної мережі Фейсбук позивачці стало відомо, що відповідач має намір продати частину старого та новий будинки.

За вказаних обставин існують реальні ризики продажу будинку, що істотно ускладнить можливість захисту прав та інтересів позивачки.

Вид забезпечення позову у вигляді арешту даного нерухомого майна та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна до вирішення спору по суті та набрання рішенням суду законної сили у даній справі є співмірним із заявленими в майбутньому позивачкою позовними вимогами про визнання права власності на 1/2 частку жилого будинку та земельної ділянки для його обслуговування.

Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки на час розгляду спору в суді він буде мати обмежене лише право розпорядження на випадок відчуження цього нерухомого майна.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття судом заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання про накладення арешту, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження права та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14- 88цс20).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, є підстави вважати, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи позивача про те, що існує можливість переходу права власності на спірне майно від відповідача третім особам, що в майбутньому унеможливить виконання судового рішення суду, створить новий спір з новими суб`єктами та арешт майна не обтяжить жодну з сторін та забезпечить ефективний та результативний судовий розгляд суд вважає такими, що об`єктивно підтверджені матеріалами справи та заслуговують на увагу.

У зв`язку з цим, враховуючи зміст заявлених вимог, суд вважає, що заявлені вимоги щодо забезпечення позову є обґрунтованим і підлягають до задоволення.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно а саме: на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо відчуження вказаного житлового будинку.

Допустити ухвалу до негайного виконання з дня її постановлення.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявникам, направити для негайного виконання до Виноградівського відділу Державної виконавчої служби у Берегіфвському районі (адреса знаходження: 90300, Закарпатська область, місто Виноградів, вулиця Миру, будинок 16) для виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. В інакшому випадку заходи забезпечення позову скасовуються (ч. 13 ст. 158 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Головуючий В. В. Леньо