ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3618/23 Справа № 201/9578/20 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року в цивільній справі номер 201/9578/20 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року до суду звернулось ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.12.2018 року Господарським судом Донецької області частково задоволено позовну заяву ПАТ «Промінвестбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави (що належать ПрАТ «АВК» м. Дніпро») шляхом продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості ПрАТ «АВК» за кредитним договором у розмірі ,28 грн у межах справи №905/2864/15.

На підставі вказаного рішення Господарським судом Донецької області видано наказ №905/2864/15 від 04.03.2019 року.

16.12.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60892369.

Також, 16.12.2019 року у межах ВП №60892369 відповідачем винесено постанову про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди у сумі 137246751,13 грн.

Як стало відомо позивачу, 29.01.2020 року приватним виконавцем ОСОБА_1 у ВП №60892369 було повернуто виконавчий документ у зв`язку із поданням стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого документа без виконання. У цей же день, приватним виконавцем Мосейко А.Г. відкрито виконавче провадження №61103953 з примусового виконання постанови про стягнення на користь ОСОБА_1 основної винагороди у ВП №60892369.

05.02.2019 року приватним виконавцем Мосейко А.Г. направлено до філії Дніпропетровського обласного відділення АТ «Ощадбанк» платіжні вимоги на виконання постанови приватного виконавця ОСОБА_1 від 16.12.2019 року, внаслідок чого з рахунків ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» № НОМЕР_1 у Філії-Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» було списано: 68564,52 євро; 10668,30 доларів США; 5167,35 гривень; 4,08 гривні; 0,68 гривень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі №160/1415/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 року, визнано протиправними та скасовано: постанову приватного виконавця ОСОБА_1 від 16.12.2019 року про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 137246751,13 грн у виконавчому провадженні №60892369; постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. від 29.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №61103953; постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. від 29.01.2020 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61103953; постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. від 29.01.2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61103953; постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. від 29.01.2020 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №61103953.

Отже, з огляду на визнання постанови про стягнення основної винагороди протиправною, кошти, одержані ОСОБА_1 шляхом примусового виконання цієї постанови, мали бути повернуті ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро», як такі, що набуті відповідачем безпідставно.

Тому, з огляду на неповернення відповідачем стягнутої суми основної винагороди після набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/1415/20 позивач має право вимагати повернення йому цієї суми, а також 3% річних від неї за період з 30.07.2020 року до 01.10.2020 року.

Просив суд присудити до стягнення з відповідачки грошові кошти у сумі 68947,73 євро (68564,52 євро - безпідставно отримана сума основної винагороди та 383,21 євро - 3% річних); 10727,93 доларів США (10668,30 доларів США - безпідставно отримана сума основної винагороди та 59,63 доларів США - 3% річних); 5201,02 гривні (5172,11 гривні - безпідставно отримана сума основної винагороди та 28,91 гривень - 3% річних) та судові витрати по справі в повному обсязі.

Рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» безпідставно набуті грошові кошти у сумі 2152908 гривень 85 копійок, судовий збір у розмірі 21529 гривень 09 копійок, а всього 2174437 гривень 94 копійки.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції не є законним та є необґрунтованим.

Судом першої інстанції під час винесення рішення не було надано жодної оцінки доводам сторони відповідача взагалі, всі доводи та аргументи були проігноровані без зазначення жодних підстав для цього.

Діяльність приватного виконавця для фізичної особи, яка має такий статус є основною та такою, від зайняття якою виконавець отримує дохід. Приватний виконавець, який здійснює незалежну професійну діяльність є платником ПДФО, ВЗ, та ЄСВ. Він зобов`язаний самостійно розраховувати й сплатити ці податки та збори. Оскільки за нормами ПК України спірні грошові кошти вважаються доходом фізичної особи у, їх можна прирівняти в контексті ст. 1215 ЦК України до інших грошових сум, наданих фізичній особі як засіб до існування.

Крім того, в даному випадку позивач здійснив відповідні платежі за відсутності рахункової помилки, а також добровільно. Добровільність здійснення виплати підтверджується наявними у справі доказами, а саме платіжними документами позивача.

Згадані грошові суми перераховувались на законних підставах в рамках виконавчого провадження за відповідними документами.

Приватний виконавець ОСОБА_1 не може одноосібно бути відповідачем у цій справі, оскільки частина коштів була сплачена в якості обов`язкових платежів на користь держави, чого суд першої інстанції не врахував і не залучив відповідні державні органи в якості співвідповідачів у цій справі.

Крім того, набувачем грошових коштів в даній справі являлася приватний виконавець Мосейко А.Г., на користь якої було перераховано грошові кошти від позивача.

Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження законом №1404-VIII не передбачено.

Від позивача Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18.08.2022 року у справі №201/9578/20 без змін.

Зазначає, що рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18.08.2022 року відповідає принципам та критеріям законності і обґрунтованості.

В апеляційній скарзі лише констатуються ігнорування аргументів апелянтки, при цьому не наводиться жодної конкретики щодо того, які ж саме аргументи скаржниці не були враховані судом.

Посилання відповідачки на те, що спірна грошова сума є платежем, який не може бути стягнутий відповідно до ст. 1215 ЦК України суперечать обставинам справи. Спірна грошова сума була примусово стягнута з позивача як основна винагорода приватного виконавця в межах примусового виконання судового рішення. Факт списання зазначених коштів з рахунків позивача підтверджується роздруківками платіжних доручень з системи «Клієнт-Банк», які містяться в матеріалах справи та були долучені разом з позовною заявою. Вищевказані обставини виключають добровільний характер стягнення на користь відповідачки спірної грошової суми.

У відповідачки відсутня будь-яка правова підстава для отримання спірних грошових кошів від позивача. Підставою для набуття відповідачкою спірних коштів були постанови приватних виконавців, які визнані протиправними та скасовані судовими рішеннями у справі №160/1415/20.

Крім того, як на підставу для набуття цих коштів відповідачка посилається на зовсім іншу постанову про стягнення основної винагороди в іншому виконавчому провадженні, яке вже є завершеним.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції апелянт не надавав жодних пояснень щодо необхідності залучення для розгляду справи співвідповідачів чи третіх осіб. Такі твердження нею зазначаються лише під час оскарження рішення.

Суд за власною ініціативою не залучає співвідповідачів до розгляду справи. Суд може залучити співвідповідача до розгляду спору лише за вмотивованим клопотанням самого позивача.

Будь-які підстави для залучення третіх осіб для розгляду справи відсутні, адже оскаржуване рішення впливає лише на права та інтереси ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник позивача адвокат Кобук Р.А. доводи апеляційної скарги не визнав, просив залишити її без задоволення, судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Шустров Є.Ф. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 надіслала до суду заяву перенесення судового засідання на іншу дату через її перебування у відрядженні за межами м. Дніпра та області.

Вирішуючи питання про відкладення розгляду справи за наведеною заявою, апеляційний суд вважає таку заяву необґрунтованою, оскільки відповідачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження поважності її неможливості бути присутньою в судовому засіданні апеляційного суду. Її представник адвокат Шустров Є.Ф. не повідомив апеляційний суд про причину своєї неявки в судове засідання, хоча йому своєчасно направлена повістка про виклик до суду (а.с. 207, том 4).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що причини, наведені відповідачкою в заяві про відкладення розгляду справи, є неповажними.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачки та її представника.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 13.12.2018 року Господарським судом Донецької області частково задоволено позовну заяву ПАТ «Промінвестбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави на майно, що належать ПрАТ «АВК» м. Дніпро» шляхом продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «АВК» за кредитним договором у розмірі , 28 грн у межах справи №905/2864/15 (а.с. 10-250, том 1; а.с. 1-24, том 2).

16.12.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП №60892369 за результатом розгляду заяви стягувача про примусове виконання наказу №905/2864/15 від 04.03.2019 року, виданого Господарським судом Донецької області, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «АВК» (87510, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Луніна, 42, код 30482582) за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2577/2-1 від 28.09.2011 року перед публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код 000390002) у розмірі ,28 грн, з яких заборгованість за кредитом в сумі 60600000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,986687 грн.) складає ,20 грн, заборгованість по процентам у сумі 1060362,84 доларів США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,98667 грн) складає 747607,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,9866787 грн) складає 16437410,34 грн, заборгованість по комісії сумі 315230,37 грн, пеня за несплату комісії і сумі 7772,80 грн звернуто стягнення на: 1) нерухомість, що є предметом іпотечного договору №20-2589/3-1 від 28.09.2011 року, нотаріально посвідченого за реєстровим №1083 (з урахуванням змін від 03.09.2015 року), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 97241408,00 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 2) нерухомість, що є предметом іпотечного договору №20-2623/3-1 від 28.09.2011 року, нотаріально посвідченого за реєстровим №1103 (з урахуванням змін від 25.07.2012 року, 03.09.2012 року), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 23484007,00 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 3) транспортні засоби, які є предметом договору застави транспортних засобів №20-2586/3-1 від 28.09.2011 року (з урахуванням змін від 25.07.2012 року, 03.09.2012 року, 26.12.2013 року), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 987531,09 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №4 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 4) основні засоби, які є предметом договору застави №20-2586/3-1 від 28.09.2011 року (з урахуванням змін від 25.07.2012 року, 03.09.2012 року, 26.12.2013 року), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 42041172,27 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 5) основні засоби, які є предметом договору застави №20-0593/3-1 від 24.04.2015 року, які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 9446133,85 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз (а.с. 27-160 том 2).

16.12.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 у ВП №60892369 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, якою стягнута з боржника - Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основна винагорода у сумі 137 246 751,13 грн (а.с. 161-229, том 2).

24.01.2020 року представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до приватного виконавця ОСОБА_1 з заявою за вх. №132 про повернення стягувачу виконавчого документа.

29.01.2020 року приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено постанову у ВП №60892369 про повернення виконавчого документа стягувачу.

29.01.2020 року приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною було відкрито виконавче провадження ВП №61103953 за результатом розгляду заяви стягувача - приватного виконавця ОСОБА_1 про примусове виконання постанови №608922369, виданої 16.12.2019 року про стягнення з боржника - Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди приватного виконавця у сумі - 137 246 751,13 грн (а.с. 232-233, том 2).

Судом встановлено, що приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною під час здійснення виконавчих дій у ВП №61103953 також було винесено постанову про арешт коштів боржника від 29.01.2020 року, постанову про арешт майна боржника від 29.01.2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.01.2020 року (а.с. 234-238, том 2).

Приватним виконавцем Мосейко А.Г. було направлено до філії Дніпропетровського обласного відділення АТ «Ощадбанк» платіжні вимоги на виконання постанови приватного виконавця ОСОБА_1 від 16.12.2019 року, внаслідок чого з рахунків ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» списано:

- 1882096 гривні 07 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_2 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 243, том 2);

- 265640 гривень 67 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_3 у Філії-Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 242, том 2);

- 5167 гривень 35 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_3 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 239, том 2);

- 4 гривні 08 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_4 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 241, том 2);

- 0 гривень 68 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_2 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 240, том 2).

Не погодившись із зазначеним, позивач звернувся до суду, та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 березня 2020 року встановлено, що під час винесення постанови про стягнення основної винагороди від 16.12.2019 року ВП №60892369, яка виносилась одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець ОСОБА_1 керувалась статтями, які передбачають стягнення виконавчого збору/основної винагороди за наслідками закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа та порядку розподілу стягнутих з боржника грошових сум, що не відповідало стадії виконавчого провадження. Тому судом визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця ОСОБА_1 від 16.12.2019 року про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 137 246 751,13 грн у виконавчому провадженні №60892369; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №61103953; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61103953; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61103953; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №61103953 (а.с. 35-50, том 4).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року вищезазначене рішення залишено без змін (а.с. 51-58, том 4).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у сумі 2152908,85 гривень.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи та нормам закону.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Такий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Судом встановлено, що 13.12.2018 року Господарським судом Донецької області частково задоволено позовну заяву ПАТ «Промінвестбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави на майно, що належать ПрАТ «АВК» м. Дніпро» шляхом продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «АВК» за кредитним

договором у розмірі , 28 грн у межах справи №905/2864/15.

16.12.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП №60892369 за результатом розгляду заяви стягувача про примусове виконання наказу №905/2864/15 від 04.03.2019 року, виданого Господарським судом Донецької області, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «АВК» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2577/2-1 від 28.09.2011 року перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк у розмірі ,28 грн, з яких заборгованість за кредитом в сумі 60600000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,986687 грн.) складає ,20 грн, заборгованість по процентам у сумі 1060362,84 доларів США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,98667 грн) складає 747607,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті (по курсу НБУ за 1 долар США - 21,9866787 грн) складає 16437410,34 грн, заборгованість по комісії сумі 315230,37 грн, пеня за несплату комісії і сумі 7772,80 грн звернуто стягнення на: 1) нерухомість, що є предметом іпотечного договору №20-2589/3-1 від 28.09.2011 року, нотаріально посвідченого за реєстровим №1083 (з урахуванням змін від 03.09.2015 року), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 97241408,00 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 2) нерухомість, що є предметом іпотечного договору №20-2623/3-1 від 28.09.2011 року, нотаріально посвідченого за реєстровим №1103 (з урахуванням змін від 25.07.2012 року, 03.09.2012 року), яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська Фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 23484007,00 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №3 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 3) транспортні засоби, які є предметом договору застави транспортних засобів №20-2586/3-1 від 28.09.2011 року (з урахуванням змін від 25.07.2012 року, 03.09.2012 року, 26.12.2013 року), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 987531,09 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №4 від 26.05.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 4) основні засоби, які є предметом договору застави №20-2586/3-1 від 28.09.2011 року (з урахуванням змін від 25.07.2012 року, 03.09.2012 року, 26.12.2013 року), які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 42041172,27 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз; 5) основні засоби, які є предметом договору застави №20-0593/3-1 від 24.04.2015 року, які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Кондитерська фабрика АВК м. Дніпропетровськ (згідно переліку); - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із визначенням початкової ціни предметів іпотеки для їх подальшої реалізації за ціною - 9446133,85 грн без ПДВ, визначеної висновком судової будівельно-технічної експертизи №5 від 30.09.2016 року, що складений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз.

16.12.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_1 у ВП №60892369 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, якою стягнута з боржника - Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основна винагорода у сумі 137 246 751,13 грн.

29 січня 2020 року приватним виконавцем ОСОБА_1 винесено

постанову у ВП №60892369 про повернення виконавчого документа стягувану без виконання.

29.01.2020 року приватним виконавцем Мосейко Анжелою Геннадіївною відкрито виконавче провадження ВП №61103953 за результатом розгляду заяви стягувача - приватного виконавця ОСОБА_1 про примусове виконання постанови №608922369, виданої 16.12.2019 року про стягнення з боржника - Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди приватного виконавця у сумі - 137 246 751,13 грн.

Приватним виконавцем Мосейко А.Г. направлено до філії Дніпропетровського обласного відділення АТ «Ощадбанк» платіжні вимоги на виконання постанови приватного виконавця ОСОБА_1 від 16.12.2019 року, внаслідок чого з рахунків ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» списано:

- 1882096 гривні 07 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_2 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 243, том 2);

- 265640 гривень 67 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_3 у Філії-Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 242, том 2);

- 5167 гривень 35 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_3 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 239, том 2);

- 4 гривні 08 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_4 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 241, том 2);

- 0 гривень 68 копійок з рахунку позивача № НОМЕР_2 у Філії- Дніпропетровському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 240, том 2).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 березня 2020 року зокрема визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця ОСОБА_1 від 16.12.2019 року про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК» м. Дніпро» основної винагороди в сумі 137 246 751,13 грн у виконавчому провадженні №60892369; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Мосейко Анжели Геннадіївни від 29.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №61103953.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року зазначене вище рішення залишено без змін.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Судом першої інстанції правильно враховане те, що приватним виконавцем з боржника на користь стягувача у виконавчому документі не проводилось стягнення будь-яких сум, а реалізації майна на прилюдних торгах не відбулося.

Відповідачкою ОСОБА_1 у відповідності до приписів чинного процесуального закону не спростовано жодними доказами викладені позивачем у позові обставини щодо відсутності правових підстав для отримання нею спірних грошових коштів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність ухваленого рішення, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив обставини справи, перевірив доводи і заперечення учасників справи, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 серпня 2022 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 26 червня 2023 року.

Суддя: