Ухвала

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 737/469/22

провадження № 61-6610ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на постанову Чернігівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Шитченко Н. В., Мамонової О. Є., Онищенко О. І., від 27 березня 2023 року у справі за скаргою науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича,

боржник у виконавчому провадженні - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - НВ ТОВ «Агро-Інтер») звернулось до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю. М. (далі - приватний виконавець).

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2023 року провадження за скаргою НВ ТОВ «Агро-Інтер» на дії приватного виконавця закрито. Стягнуто з приватного виконавця на користь

НВ ТОВ «Агро-Інтер» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою в частині розподілу судових витрат, приватний виконавець подав апеляційну скаргу.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця задоволено, ухвалу Куликівського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2023 року в частині стягнення з приватного виконавця на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн скасовано. Стягнуто з НВ ТОВ «Агро-Інтер» на користь приватного виконавця 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанцій.

В частині закриття провадження, ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась та апеляційним судом не переглядалась.

01 травня 2023 року засобами поштового зв`язку представник НВ ТОВ «Агро-Інтер» - адвокат Васюк М. М. подав касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2023 року.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

НВ ТОВ «Агро-Інтер» просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови апеляційного суду отримала 30 березня 2023 року.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, підлягає задоволенню, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику оскарженої постанови апеляційного суду, що підтверджено наданими документами.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, оскільки приватний виконавець задовольнив вимоги скарги після її пред`явлення, що стало підставою для закриття провадження, а тому НВ ТОВ «Агро-Інтер» має право на стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при розподілі судових витрат є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (статті 452 ЦПК України).

У постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 645/9227/15-ц Верховний Суд зазначив, що оскільки положеннями статті 452 ЦПК України не врегульоване питання щодо стягнення з органу державної виконавчої служби понесених заявником судових витрат у випадку усунення вказаним органом порушення прав заявника після подання ним скарги до суду і непідтримання ним у зв`язку з таким усуненням вимог скарги, а подібні за змістом відносини врегульовані частиною третьою статті 142 ЦПК України, системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку про необхідність застосування до спірних відносин статті 142 ЦПК України за аналогією закону.

Відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження № 67135743 з примусового виконання виконавчого листа № 737/190/21, виданого 23 вересня 2021 року Куликівським районним судом Чернігівської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» грошових коштів.

10 листопада 2022 року приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу НВ ТОВ «Агро-Інтер», з чим останній не погодився і звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця.

06 грудня 2022 року приватним виконавцем скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 10 листопада 2022 року.

Апеляційний суд встановив, що НВ ТОВ «Агро-Інтер» подало суду першої інстанції клопотання про закриття провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (відсутність предмету спору), а не на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України (відмова від позову/заяви).

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

НВ ТОВ «Агро-Інтер» самостійно визначило підставу для закриття провадження за скаргою на дії приватного виконавця як відсутність спору, при цьому приватний виконавець скаргу НВ ТОВ «Агро-Інтер» не визнавав, вважаючи її необґрунтованою.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат та стягнення із НВ ТОВ «Агро-Інтер» витрат приватного виконавця на правову допомогу в апеляційному суді.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Стаття 11 ЦПК України регламентує застосування принципу пропорційності у цивільному судочинстві, який серед іншого передбачає забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, врахування складності справи та значення розгляду справи для її сторін.

Питання розподілу судових витрат у розглядуваній справі було предметом вирішення судів двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, а розмір оспорюваної суми за касаційною скаргою становить 9 000 грн.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права в оскарженій частині є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити науково-виробничому товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» строк на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2023 року в справі № 737/469/22.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю

«Агро-Інтер» на постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у справі № 737/469/22.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников