Номер провадження: 22-ц/813/2071/23
Справа № 521/735/19
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є співвласниками наступного майна:

- квартири АДРЕСА_1

- квартири АДРЕСА_2

- автомобілю марки ВАЗ 21213, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі/ (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Між сторонами склався відповідний порядок користування спірним майном.

Так, позивач ОСОБА_1 фактично користується квартирою по АДРЕСА_3 ; відповідач ОСОБА_2 квартирою по АДРЕСА_4 та автомобілем.

Позивач стверджувала, що як співвласник має право на поділ майна, що є у спільній частковій власності, вирішити це в досудовому порядку сторонам не вдалось.

Позовними вимогами ОСОБА_1 визначила:

- виділ позивачу у власність квартири АДРЕСА_2

- виділ у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 та автомобілю марки ВАЗ 21213, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі/ (кузова, рами) НОМЕР_2

-припинення права спільної часткової власності сторін на спірне майно

-стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації як співвласнику, частка якого у спільному частковому майні після поділу буде меншою за її ідеальну частку в розмірі 144 000,49 грн.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просила суд :

- виділити їй у власність квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки ВАЗ 21213, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі/ (кузова, рами) НОМЕР_2

- припинити право спільної часткової власності сторін на спірне майно

ОСОБА_2 не заперечувала проти стягнення з неї на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 144 000, 49 грн.

Окрім вирішення спору позивач за зустрічним позовом просила суд відстрочити виконання рішення суду на один рік.

Представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом в процесі розгляду справи позов підтримав, зустрічний позовом визнав. Проти відстрочення виконання рішення суду заперечував.

ОСОБА_2 зустрічний позов підтримала, проти задоволення позову ОСОБА_1 по суті не заперечувала, на вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суду наполягала.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року було постановлено:

Поділити майно, що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке складається з:

- квартири АДРЕСА_1

- квартири АДРЕСА_2

- автомобілю марки ВАЗ 21213, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі/ (кузова, рами) НОМЕР_2 наступним чином:

Виділити у власність ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 47,6 кв, м.

Виділити у власність ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 )

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв. м.

- автомобіль марки ВАЗ 21213, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) грошову компенсацію в розмірі 144 000,49 гривень.

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірне майно припинити.

Відстрочити виконання рішення суду ОСОБА_2 на 1(один) рік з дня його ухвалення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду скасувати в частині відстрочення виконання рішення суду ОСОБА_2 на 1 (один) рік з дня його ухвалення.

При цьому посилаючись на те, що вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження обставин, визначених законом та чякі є достатніми для відстрочення виконання рішення ОСОБА_2 , надані довідка МСЕК №168331, довідка УСЗН від 26.01.2021 року, за змістом яких наявні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість відстрочення виконання рішення, не встановив наявність чи відсутність у ОСОБА_2 іншого майна, зокрема, нерухомого, за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 144000,49 гривень.

Прийняття судом першої інстанції тверджень ОСОБА_2 , як належених доказів в обгрунтування заявлених вимог про відстрочення виконання рішення суду є порушенням приписів статей 81 та 95 ЦПК та фактично порушує право ОСОБА_1 на правову визначеність.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

30.11.2021 року на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 12.11.2021 року апелянтом подано заяву якою усунуто недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.12.2021 року провадження у вказаній цивільній справі було відкрито.

Ухвалою від 10.12.2021 року цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності було призначено до розгляду.

Сторони до судового засідання не з`явились про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є співвласниками по частини спірного майна, яким є :

- квартира АДРЕСА_1

- квартира АДРЕСА_2

- автомобіль марки ВАЗ 21213, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі/ (кузова, рами) НОМЕР_2

Зазначене підтверджується :

свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.08.2010 року, реєстровий № 4-1685

витягом зі спадкового реєстру № 24555976 від 25.08.2010 року

витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ОМБТІ та РОН № 27377581 від 20.09.2010 року

-Згідно технічного висновку від 04.09.2018 року № 13868 ТОВ «ЕКСПЕРТНИЙ ЗНАВЕЦЬ» вартість квартири АДРЕСА_1 складає: 601 940 грн., 1/2 частина 300 970 грн.

- За звітом про оцінку майна від 04.09.2018 року ТОВ «ЕКСПЕРТНИЙ ЗНАВЕЦЬ» вартість квартири АДРЕСА_2 складає: 737 708 грн, 1/2 частина 368 854 грн.

-За висновком судової експертизи № 19-3721 від 06.12.2019 року ОНДІСЕ ринкова вартість спірного автомобілю становить 63 235,97 грн.

-Згідно висновку експерта ОНДІСЕ МЮУ №20-496-499 від 28.08.2020 року:

-середня ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 на час проведення експертизи з урахуванням округлення до цілих складає 901 780, 00 грн.

-ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 на час проведення експертизи з урахуванням округлення до цілих складає: 677 015, 00 грн.

-виділ в натурі ОСОБА_1 належної їй 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в складі житлових і підсобних приміщень із забезпеченням необхідними інженерними комунікаціями, регламентованих нормативно - технічними вимогами ДБН В.2.2.-15-2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно не надається можливим. Досліджувана квартира є неподільною.

-виділ в натурі ОСОБА_1 належної їй 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , в складі житлових і підсобних приміщень із забезпеченням необхідними інженерними комунікаціями, регламентованих нормативно - технічними вимогами ДБН В.2.2.-15-2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно не надається можливим. Досліджувана квартира є неподільною.

В досудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо поділу майна, нотаріальний договір відсутній.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П.п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 , та відповідно, переглядається судом апеляційної інстанції в частині відстрочки виконання рішення суду ОСОБА_2 на 1(один) рік з дня його ухвалення

Так, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження обставин, визначених законом та які є достатніми для відстрочення виконання рішення ОСОБА_2 надані довідка МСЕК №168331, довідка УСЗН від 26.01.2021 року, за змістом яких наявні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Аналогічне право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Судом встановлено, що підставою відстрочення виконання рішення суду ОСОБА_2 надані довідка МСЕК №168331, довідка УСЗН від 26.01.2021 року

За приписами ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 р. у справі № 796/43/2018.

Отже, при вирішенні заяви сторони у справі про відстрочення виконання судового рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Крім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання рішення суду, є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Наведені заявником обставини не є підставою для відстрочення виконання рішень в розумінні статті 435 ЦПК України.

Крім того, належить звернути увагу, що спірні правовідносини між сторонами тривають понад 2 роки. Станом на день розгляду заяви відомостей про часткове виконання рішення суду не надано.

Це свідчать про довгу тривалість цих правовідносин, а тому відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, повторно призведе до порушення прав та законних інтересів стягувача ОСОБА_1 , що суперечитиме принципу обов`язковості виконання судових рішень та принципу правової визначеності.

Виходячи із викладеного, рішення суду першої інстанції не може вважатись законним та обгрунтованим та підлягає скасуванню.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності- задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року в частині відстрочення виконання рішення суду ОСОБА_2 на 1(один) рік з дня його ухвалення скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.04.2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе