Справа № 167/331/23
Номер провадження 2/167/124/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю: секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свій позов мотивує тим, що вона з 03 серпня 2002 року по 14 листопада 2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

На даний час їх з відповідачем син ОСОБА_4 досяг повноліття, однак продовжує навчання у комп`ютерній академії ОСОБА_5 . Зазначає, що форма навчання денна, а тому він не може працювати, однак потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання. Зазначає, що самостійно забезпечити потреби сина не може, а відповідач добровільно надавати допомогу на утримання повнолітнього сина відмовляється, хоча є працездатним, фізично здоровим, інших дітей на утриманні немає. Ураховуючи наведене просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною 23 років.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 11 травня 2023 року о 09 год 00 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 11 травня 2023 року постановлено залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розімірі 1/4 частки від своїх доходів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що навчається в комп`ютерній академії Шаг, денної форми навчання, стипендію не отримує, не працює, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки витрати пов`язані з його утриманням несе лише мама.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09 лютого 2005 року Рокинівською селищною радою.

Шлюб між сторонами розірвано 14 листопада 2017 року, що підтверджується копією рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 14 листопада 2017 року.

З довідки, виданої завідуючою навчальної частини «Волинської філії комп`ютерної академії Шаг» Петриченко Н. В. № 1067 від 20 березня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 є студентом І курсу, термін навчання до 26 березня 2025 року.

Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від обов`язку утримувати сина у зв`язку з тим, що він продовжує навчання, звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України).

Згідно з ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На підставі ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 досягнув 18 років, тобто став повнолітнім, однак продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, проживає разом матір`ю, самостійно не працює у зв`язку з тим, що є студентом денної форм навчання.

Позивач як на підставу своїх вимог зазначила, що самостійно забезпечити сина усім необхідним вона не може. Стороною позивача не надано суду належних доказів про конкретний розмір щомісячних витрат, які необхідні для утримання сина, а тому суд позбавлений можливості встановити у якому розмірі надається допомога ОСОБА_3 його матір`ю.

Відповідач на даний час працює, отримує доходи, здоровий, інших осіб на утриманні не має.

Стаття 199 СК України пов`язує надання матеріальної допомоги для повнолітніх дочки або сина лише з необхідними витратами на навчання і не зобов`язує батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання на тих умовах, що і неповнолітніх дітей. При цьому при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач має можливість надавати своєму повнолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну допомогу в зв`язку з продовженням навчання, про що не заперечив відповідач.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право ОСОБА_3 , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачем позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня подання позову до суду.

На думку суду визначений розмір аліментів забезпечить належне виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо утримання дитини на період його навчання та забезпечить у повній мірі матеріальні потреби дитини пов`язані з навчанням.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1073,60 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), на період навчання, починаючи з 30 березня 2023 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 23 травня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя І. І. Сіліч