Справа № 510/990/21
Провадження № 2/510/262/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 березня 2023 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарський кооператив «ДЮЗ» в особі голови Бушняк Валерія Івановича про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача будучи неодноразово сповіщеним належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, у призначені судові засідання не явився, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходили.

Представник позивача на задоволенні уточнених позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у її відсутності, про що надав письмову заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача та його і/н; копія заяви ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275453; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275329; копія свідоцтва про укладання шлюбу ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копія постанови нотаріусу про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16.12.2021р.; копія спадкової справи № 184/2020, відкрита після смерті ОСОБА_2 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер матір позивача ОСОБА_2 . За життя їй належали земельні ділянки площею 2,97 га, на підставі державних актів на право на земельну ділянку серії ЯА № 275453 та ЯА № 275329.

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_2 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги після її смерті є позивач ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк після смерті матері, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом була відкрита спадкова справа. Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті матері у вигляді вищевказаного спадкового майна шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Представник відповідач у судове засідання не явився, відзив до суду не направив.

Пізніше, позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_2 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_2 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємицею першої черги за законом. Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарський кооператив «ДЮЗ» в особі голови Бушняк Валерія Івановича про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

-земельну ділянку площею 3,38 га (площею 2,88 га, 0,16 га та 0,34 га кадастрові номери: :01:003:0375, :01:004:0093, :01:003:0542, розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Нагірненська сільська рада Ренійського району Одеської області), призначена ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- земельну ділянку площею 2,97 га (площею 2,47 га, 0,16 га та 0,34 га кадастрові номери: :01:003:0300, :01:004:0157, :01:003:0068, розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Нагірненська сільська рада Ренійського району Одеської області), призначена ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков