УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 559/1276/23

Провадження № 4-с/568/2/23

23 травня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.,

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1

до Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця. Просить визнати протиправною бездіяльність Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області щодо звільнення майна з під арешту та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , який накладено постановою державного виконавця від 17.05.2011 р.

Скаргу обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця ВДВС Дубенського МРУЮ від 17.05.2011 р. накладено арешт на все належне йому майно.

Відповідно до відповіді начальника відділу державної виконавчої служби від 07.04.2023 р. виконавчі провадження, в яких ОСОБА_1 є боржником, на виконанні у відділі відсутні.

У письмових поясненнях начальник відділу ДВС у Дубенському районі зазначив, що станом на 17.05.2023 р. виконавчі провадження, в яких ОСОБА_1 є боржником, на виконанні у відділі не перебувають. Інформація щодо постанови на підставі якої накладено арешт на майно - відсутня, у зв`язку із знищенням.

Ухвалою суду від 16.05.2023 року скаргу прийнято до розгляду.

В судове засідання представник відділу ДВС не з`явився, просив розглянути скаргу без його участі.

Скаржник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою ВДВС Дубенського міського управління юстиції від 17.05.2011 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1 .

З письмових пояснень начальника Дубенського ВДВС у Дубенському районі вбачається, що інформація по виконавчому провадженню, в межах якого винесена вищевказана постанова - відсутня. Виконавчі провадження в яких ОСОБА_1 є боржником на виконанні у ВДВС не перебувають.

Відповідно до листа ДВС №13499 від 07.04.2023 р., станом на 06.04.2023 р. на виконанні Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі провадження, за якими ОСОБА_1 є боржником - відсутні. Правові підстави для знаття арешту з майна відсутні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. (ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У відповідності до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

З відповіді Дубенського відділу державної виконавчої служби вбачається, що інформація про постанову, на підставі якої накладений арешт на майно скаржника у відділі ДВС відсутня, архівні справи знищено, у зв`язку з закінченням строків зберігання. Будь-якої інформації про виконавче провадження у відділі немає, тому відсутня можливість зняти арешт із зазначеного майна.

Оскільки, виконавче провадження закінчено та в подальшому знищено, то арешт на майно має бути знятий в порядку захисту прав власника арештованого майна, яким є скаржник.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подана скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ

Скаргу ОСОБА_1 до Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 .

Зобов`язати начальника Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою відділу ДВС Дубенського міського управління юстиції від 17.05.2011 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.О. Сільман