КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8675/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Глушко Марти Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року, постановлену під головуванням судді Макаренко І.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про виключення майна зі складу спадщини та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про виключення майна зі складу спадщини та визнання права власності.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору за подачу позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виключення майна зі складу спадщини та визнання права власності.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам статей 175,177 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Глушко М.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року позивачем у межах процесуальних строків подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви. Вказує, що у поданому клопотанні ОСОБА_1 обґрунтував та усунув усі недоліки позовної заяви, про які було зазначено судом в ухвалі від 08 вересня 2022 року.

Вказує, що зазначення суду першої інстанції в ухвалі від 08 листопада 2022 року про уточнену редакцію позовної заяви є помилковим, некоректним та таким, що не відповідає нормам чинного цивільного процесуального законодавства України. Уважає посилання суду першої інстанції на відсутність засвідчення поданих позивачем доказів проявом надмірного формалізму.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визнавши неподаною та повернувши позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції вказав, що позивачем в повному обсязі не усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року про залишення позовної заяви без руху. Суд зазначив, що позивачем не надано суду та іншим учасникам справи копії уточненої редакції позовної заяви із зазначенням змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також не надано належним чином засвідчену копію заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2011 року для учасників справи з дотриманням вимог статті 95 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вказує про таке.

Установлено, що у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виключення майна зі складу спадщини та визнання права власності (а.с.1-5).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Запропоновано позивачу: вказати про наявність оригіналів у позивача або іншої особи поданих письмових доказів; надати належним чином засвідчені копії документів (у відповідності до статті 95 ЦПК України), які додані до позовної заяви, а також заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2011 року для суду та за кількістю учасників справи; визначити зміст позовних вимог відносно кожного відповідача у справі та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 11350,00 грн, сплаченого за наведеними в ухвалі реквізитами.

15 вересня 2022 року на електронну адресу Шевченківського районного суду міста Києва на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

У поданому клопотанні вказує, що у позовній заяві детально викладено суть справи та визначено зміст позовних вимог до кожного з відповідачів. Звертає увагу, що у відповідності до частини 5 статті 95, частини 3 статті 175 ЦПК України представником позивача вказано де знаходяться оригінали документів, з яких виготовлено копії.

До поданого клопотання додано квитанцію про сплату судового збору та копію заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2011 року у 6-ти екземплярах.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до окремих положень статті 175 ЦПК України:

3. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до абзацу 1 частини 1, частини 3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує про таке.

Із змісту оскаржуваної ухвали установлено, що підставою повернення позовної заяви стало невиконання позивачем недоліків позовної заяви, а саме: не надання суду та іншим учасникам справи копії уточненої редакції позовної заяви із зазначенням змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також ненадання належним чином засвідченої копії заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2011 року для учасників справи.

Із змісту позовної заяви установлено, що така адресована Шевченківському районному суду міста Києва.

В позовній заяві зазначено зокрема, ціну позову, зміст позовних вимог та перелік документів, що додаються до заяви.

Разом з цим, із тексту позовної заяви убачається, що зміст позовних вимог до відповідачів викладено, а визначені позивачем відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 .

Відтак, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в тій частині, що позовна заява не містить змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Окрім цього, обґрунтованість змісту позовних вимог до відповідачів, не є предметом дослідження на стадії відкриття провадження у справі.

Щодо мотивів постановлення оскаржуваної ухвали в частині ненадання належним чином завіреної копії Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2011 року, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 177 ЦПК України:

1. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

5. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1 та 2 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно статті 95 ЦПК України:

1. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

2. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

3. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

4. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

5. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

6. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

7. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

8. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Необхідність засвідчення доказів віднесено до наділення доказу ознаками допустимості (стаття 78 ЦПК України).

Відтак, апеляційний суд констатує, що судом першої інстанції безпідставно повернуто позовну заяву позивачеві через неусунення недоліків позовної заяви, оскільки обставини, вказані в ухвалі суду від 08 листопада 2022 року, не можуть бути перешкодою в доступі до правосуддя.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Глушко Марти Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову виготовлено 21 червня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова