Провадження № 2/554/3519/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Янушкевіч А.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права особистої приватної власності на майно, припинення власності та сплату частки,

ВСТАНОВИВ :

11.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права особистої приватної власності на майно, припинення власності та сплату частки.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою по справі визначено суддю Черняєву Т.М.

Ухвалою Октябрського районного суду від 07.02.2023 року справу прийнято до провадження.

12.04.2023 року до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд іншому суду, яке мотивоване тим, що справа розглядалася Московським районним судом м. Харкова, який відновив свою роботу на підставі розпорядження голови Верховного Суду №65 від 17.11.2022 року з 23.11.2022 року та у штатному режимі здійснює свою діяльність. Просив врахувати, що позивач є людиною похилого віку, та не має можливості їздити для участі в судових засіданнях до м.Полтави, позивач, відповідачі постійно мешкають в м. Харкові.

У судове засідання сторони не з?явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду.

Суд, дослідивши зміст клопотання та матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно матеріалів цивільної справи №643/14110/20 вона надійшла на розгляд 11.09.2020 року та предметом спору є нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , садовий будинок, по АДРЕСА_2 , земельна ділянка№ НОМЕР_1 , що розташована СТ «Арсенал» на які позивач просить визнати право власності.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Далі встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Тобто, виключна підсудність (юрисдикція), правила застосування якої визначено у положеннях статті 30 ЦПК України, полягає у поданні позову, який стосується нерухомого майна за місцем його розташування, що також стосується і тих справ, за результатами розгляду яких у позивача може виникнути речове право на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов?язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 5 ст.4 ЦПК України передбачено, що жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини кожна держава учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м.Харкова із 23.11.2022 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Зважаючи на вищевикладене, з метою захисту прав сторін на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, та забезпечення права сторін в умовах воєнного стану, мати можливість з?являтися до суду, реалізувати свої процесуальні права та обов?язки, що буде сприяти забезпеченню права сторін на доступ до суду, а також беручи до уваги ту обставину, що спір стосується нерухомого майна, яке знаходиться у м.Харкові, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача про передачу справи на розгляд до Московського районного суду м.Харкова.

Керуючись ст.ст.27, 30, 31, 10, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд до іншого суду задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права особистої приватної власності на майно, припинення власності та сплату частки - передати на розгляд до Московського районного суду м.Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.М.Черняєва