Справа № 128/471/23
УХВАЛА

22 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засіданні Ружицькій І.В.,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в м. Вінниці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності.

Ухвалою суду від 06.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

19.04.2023 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Цепляєвим С.В. через канцелярію суду подано заяву про зміну предмета, підстав позову в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій позивач, зокрема, просить:

- визначити, що частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 становлять по 1/3 кожного у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з кадастровим номером :02:006:0070, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд;

- визначити, що частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 становлять по 1/3 кожного у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,4171 га, з кадастровим номером :02:006:0071, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, з кадастровим номером :02:006:0070, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,4171 га, з кадастровим номером :02:006:0071, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, з кадастровим номером :02:006:0070, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,4171 га, з кадастровим номером :02:006:0071, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовче засідання 22.05.2023 сторони по справі не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цепляєв С.В. подав до суду клопотання про проведення підготовчого засідання у його відсутність та відсутність позивача, просив прийняти до розгляду заяву позивача про зміну предмета та підстав позову.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позову із врахуванням заяви представника позивача про зміну предмета позову.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки основною умовою для відкладення підготовчого засідання не є відсутність учасників справи, а неможливість вирішення процесуальних питань у відповідному підготовчому засіданні.

Оглянувши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про зміну предмета та підстав позову, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «"Дія 97" проти України» від 21 жовтня 2010 року).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 17 серпня 2021 року у справі № 910/19210/15.

Відповідно до частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (частина друга статті 189 ЦПК України).

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Водночас не вважаються зміною підстав позову: доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин; зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.

Суд зазначає, що звертаючись 20.02.2023 із позовом у новій редакції на виконання вимог ухвали суду від 14.02.2023 про залишення позову без руху, позивачем були висловлені наступні вимоги до відповідача, а саме просив: визначити, що частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 становлять по 1/3 кожного у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з кадастровим номером :02:006:0070, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; визначити, що частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 становлять по 1/3 кожного у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,4171 га, з кадастровим номером :02:006:0071, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Як на підстави позову позивач посилався на те, що йому, відповідачці ОСОБА_2 та померлому батьку ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0070 та :02:006:0071, які розташовані в АДРЕСА_1 . Проте, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька сторін ОСОБА_3 позивач не може оформити свої спадкові права після смерті батька, оскільки частки співвласників спірних земельних ділянок у праві спільної сумісної власності не визначені.

Згідно заяви від 19.04.2023 про зміну предмета та підстав позову, сторона позивача доповнила позовні вимоги вимогами про визнання за сторонами права власності по 1/6 частці спірних земельних ділянок в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та як на підставу викладеному послався на правову позицію Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №570/997/19, згідно якої: «… Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування…». Окрім того, послався на відповідні положення Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України.

Отже, суд, дослідивши редакцію первісного позову, який подано 20.02.2023 у новій редакції, та заяву сторони позивача від 19.04.2023 «Про зміну предмета та підстав позову», в якій первісні позовні вимоги доповнено новими вимогами, а як на підставу нових позовних вимог, доповнено посиланнями на норми матеріального права, не вбачає в даному випадку зміну підстав позову.

Тобто, заява представника позивача адвоката Цепляєва С.В. про зміну предмета та підстав позову в порядку статті 49 ЦПК України, є лише за своєю назвою такою, що в свою чергу суперечить приписам ч. 3 ст. 49 ЦПК України та не допускається, проте за своїм змістом є зміною предмета позову, оскільки доповнена новими позовними вимогами.

За викладеного, суд приходить до висновку, що заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цепляєва С.В. про зміну предмета позову слід прийняти до розгляду.

На виконання вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні було здійснено визначені у вказаній нормі дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви судом встановлено та заявлено не було.

У підготовчому засіданні відводів не заявлено, клопотань про укладення мирової угоди, передачі справи на розгляд третейського суду або звернення до суду для проведення врегулювання спору за участю судді не надійшло.

Підстав для вступу у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову не вбачається.

У позовній заяві позивачем викладені обставини справи, надано докази.

Клопотань про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; про забезпечення доказів, виклик у судове засідання експертів, залучення перекладача, спеціаліста, про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення, направлення судових доручень, про колегіальний розгляд справи до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Разом із тим, ч. 7 ст. 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову,з метою повного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає необхідним витребувати у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Рибаченко Г.Д. копію спадкової справи заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Судом з`ясовано обставини, передбачені ст. 197 ЦПК України. Відмови від позову, укладення мирової угодине встановлено, а відтак є необхідність призначення судового засідання для розгляду справи по суті, дату якого визначено судом.

За змістом ч. 2 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе закрити підготовче провадження у цій справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 49, 81, 84, 76, 197, 198, 200, 211, 247, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цепляєва С.В. про зміну предмета позову прийняти до розгляду.

Витребувати у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Рибаченко Г.Д. (м. Вінниця, вул. Замостянська, 51/1) копію спадкової справи №24/2021 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом та призначити справу до судового розгляду по суті на 17 год. 00 хв. 05 червня 2023 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області.

Встановити наступний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати вступне слово сторін, дослідити письмові докази, що надані сторонами шляхом їх оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук