ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

05 квітня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3120/22
Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/227/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: ОСОБА_1

учасники справи:

заявник: ОСОБА_2

заінтересовані особи:

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Супруна О.П. від 27 жовтня 2022 року, місце постановлення ухвали м.Чернігів, про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, зазначивши заінтересованою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просила встановити факт, що вона та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, по АДРЕСА_1 , в період з лютого 2017 року по березень 2022 року. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_2 зазначала, що у вказаний період часу вона постійно проживала із ОСОБА_7 однією сім`єю, як чоловік та жінка, без шлюбу, по АДРЕСА_1 , та вела з ним спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 загинув внаслідок бойових дій на території м.Чернігова. Оскільки ОСОБА_2 з ОСОБА_7 не перебувала у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_2 вказувала, що у неї виникли проблеми із визнанням права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої державою у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.06.2022 року було залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.28). Протокольною ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.07.2022 року було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_6 (а.с.46-47).

Оскаржуваною ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.10.2022 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишено без розгляду, та роз`яснено заявнику право подати позов на загальних підставах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.10.2022 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 27.10.2022 року є необґрунтованою та такою, що постановлена при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначають, що під час судового розгляду справи не було спростовано факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 протягом 2017-2022 років. Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_2 не ставить питання про визнання за нею права на спадщину після померлого ОСОБА_7 , оскільки є спадкоємці першої черги за законом. Доводи апеляційної скарги вказують, що в судових засіданнях суду першої інстанції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не заперечували факту проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_7 протягом 2017-2022 років, оскільки зазначали, що їм невідомі обставини особистого життя померлого протягом вказаного періоду. Апелянт стверджує, що визнання факту, що має юридичне значення, їй необхідно для отримання одноразової грошової допомоги, оскільки вона не може підтвердити даний факт у позасудовому порядку. ОСОБА_2 в доводах апеляційної скарги вказує, що на даний час одноразова грошова допомога після смерті ОСОБА_7 не виплачувалась нікому із осіб, які мають право на її призначення, і питання щодо перерозподілу суми грошової допомоги не ставиться, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності спору про право на одноразову грошову допомогу.

В судовому засіданні апеляційного суду 05.04.2023 року представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Пирковська О.В. підтримала вимоги та доводи апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду 15.02.2023 року заінтересована особа ОСОБА_5 просила винести судове рішення у справі відповідно до вимог Закону.

В судові засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в судове засідання апеляційного суду 05.04.2023 року), ОСОБА_6 , належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.2-5), ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту її проживання із ОСОБА_7 однією сім`єю, без шлюбу, з метою отримання ОСОБА_2 права на одноразову грошову допомогу, передбачену державою у зв`язку із загибеллю ОСОБА_7 .

Оскаржуваною ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.10.2022 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишено без розгляду, та роз`яснено заявнику право подати позов на загальних підставах.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 звернулась до суду з метою підтвердження факту постійного проживання разом із військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, наявність чи відсутність якого може впливати на право на отримання одноразової грошової допомоги у певному розмірі, дійшов висновку про виникнення спору про право на одноразову грошову допомогу, розмір якої для заінтересованих осіб безпосередньо буде залежати від кількості передбачених законом претендентів на неї. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір має вирішуватись в порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначають, що під час судового розгляду справи не було спростовано факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 протягом 2017-2022 років. Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_2 не ставить питання про визнання за нею права на спадщину після померлого ОСОБА_7 , оскільки є спадкоємці першої черги за законом. Доводи апеляційної скарги вказують, що в судових засіданнях суду першої інстанції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не заперечували факту проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_7 протягом 2017-2022 років, оскільки зазначали, що їм невідомі обставини особистого життя померлого протягом вказаного періоду. Апелянт стверджує, що визнання факту, що має юридичне значення, їй необхідно для отримання одноразової грошової допомоги, оскільки вона не може підтвердити даний факт у позасудовому порядку. ОСОБА_2 в доводах апеляційної скарги вказує, що на даний час одноразова грошова допомога після смерті ОСОБА_7 не виплачувалась нікому із осіб, які мають право на її призначення, і питання щодо перерозподілу суми грошової допомоги не ставиться, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності спору про право на одноразову грошову допомогу.

Згідно положень ч.4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в: постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі №287/167/18-ц, провадження №14-505цс19, постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі №539/4118/19, постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі №290/289/22-ц, провадження №61-13369св22.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

У статті 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

За вимогами пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

-витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

-витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

-свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Частиною шостою статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно пунктів 12, 13 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України, є спеціально уповноваженим суб`єктом, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до вимог Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку №975, яку має на меті отримати ОСОБА_2 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , який загинув під час бойових дій на території міста Чернігова.

У справі №287/167/18-ц, провадження №14-505цс19, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30.01.2020 року зазначила про таке: 33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто, цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Необхідно зазначити, що вимоги ОСОБА_2 пов`язані із доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані із публічно-правовими відносинами заявника ОСОБА_2 із державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Отже, з приводу питань, про які йдеться у заяві ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, виник спір, пов`язаний із доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявника ОСОБА_2 , їх виникненням, існуванням та припиненням. Таким чином, за предметом та можливими правовими наслідками, цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

У спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі №290/289/22-ц, провадження №61-13369св22: …Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , який загинув під час участі у бойових діях, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищезазначеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 жовтня 2022 року, скасувати. Провадження у даній справі - закрити, роз`яснивши в порядку ч.1 статті 256 ЦПК України, ОСОБА_2 її право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; ч.1, ч.2 статті 377, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 жовтня 2022 року, скасувати.

Провадження у даній справі - закрити, роз`яснивши ОСОБА_2 її право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: