Справа № 367/2167/23
Провадження №2-з/367/49/2023
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

18 квітня 2023 суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви? -

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій він просить вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 172 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:121:2090, площею 0,0555, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно Державного реєстру є власністю ОСОБА_3 із забороною відчуження та внесенням інформації про заборону відчуження у відповідні реєстри відомостей про накладення арешту.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 01 лютого 2021 року уклали договір іпотеки, відповідно до якого Іпотекодавець передав, а Іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку загальною площею 172 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:121:2090, площею 0,0555, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Предмет іпотеки належить позивачу на праві приватної власності, яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіним М.С. 30 липня 2019 року, будинок - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 08, номер запису про право власності: 32614466, земельна ділянка - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 08, номер запису про право власності: 32614514.

За домовленістю сторін, заставна вартість Предмету іпотеки становить 2 383 312 грн.

Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 01 лютого 2021 року за реєстровим №1284, укладений між Позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов`язань якого укладено цей договір.

Зобов`язання Боржника за договором позики (позивача), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 01 лютого 2021 року за реєстровим №1284, згідно якого відповідач надав позивачу грошові кошти у вигляді позики у розмірі 1 986 094 грн., що є еквівалентом суми 70 180 доларів США, за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день укладення основного договору, строком до 01 лютого 2022 року, без нарахування процентів.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін до договору позики посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 03 грудня 2021 року за реєстровим №11831, яким строк дії основного договору позики подовжено до 01.02.2023 року.

Позивач взяті на себе зобов`язання за основним договором позики перед відповідачем виконав у повному обсязі у жовтні 2022 року.

25 березня 2023 року чоловік позивача ОСОБА_4 перебуваючи за місцем знаходження предмета іпотеки дізнався, що відповідач здійснює заходи щодо продажу майна, яке знаходиться у будинку, у зв`язку з чим звернувся з відповідною заявою про протиправні дії відповідача до правоохоронних органів. Вказана заява зареєстрована в ЖЄО ВП №1 Бучанського РУП за №2488 та відомості про кримінальне правопорушення 25.03.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України.

Також з відкритих джерел інформації з продажу нерухомості позивачу стало відомо що на сайті OLX.ua за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 запропоновано до продажу належний позивачу будинок, який був предметом іпотеки.

З інформаційної довідки 326295736 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо що 06.03.2023 року приватним нотаріусом Теплюк Галиною Михайлівною, Вишгородський районний нотаріальний округ Київської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №66665347, відповідно до якого право власності на предмет іпотеки, належний позивачу, перереєстровано на відповідача.

Враховуючи здійснену реєстрацію права власності спірного майна виключно на відповідача, він має можливість на власний розсуд розпорядитись цим майном, та ускладнити та можливо навіть зробити неможливим виконання рішення суду щодо скасування спірного договору купівлі-продажу.

Оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, з метою забезпечення позову вважаю необхідним накладення арешту із забороною відчуження спірного майна житлового будинку загальною площею 172 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:121:2090, площею 0,0555, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на вказане майно.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 01 лютого 2021 року уклали договір іпотеки, відповідно до якого Іпотекодавець передав, а Іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку загальною площею 172 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:121:2090, площею 0,0555, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

З копії Договору іпотеки від 01.02.2019 року вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка належать позивачу на праві приватної власності, яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіним М.С. 30 липня 2019 року, будинок - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 08, номер запису про право власності: 32614466, земельна ділянка - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 08, номер запису про право власності: 32614514.

З інформаційної довідки 326295736 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що 06.03.2023 року приватним нотаріусом Теплюк Галиною Михайлівною, Вишгородський районний нотаріальний округ Київської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №66665347, відповідно до якого право власності на предмет іпотеки, належний позивачу, перереєстровано на відповідача.

Також на сайті OLX.ua за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 користувачем «b.mikhalishyna» запропоновано до продажу належний позивачу будинок, який був предметом іпотеки та встановлено ціну 180 000 дол. США.

Отже, між позивачем та відповідачами є наявність спору щодо скасування спірного договору іпотеки.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суддя

ухвалив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 172 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:121:2090, площею 0,0555, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно Державного реєстру є власністю ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Центр-Міським РВ Кріворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 07.06.2002 року, адреса реєстрації АДРЕСА_2 із забороною відчуження та внесенням інформації про заборону відчуження у відповідні реєстри відомостей про накладення арешту до завершення розгляду справи по суті.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова