Справа № 172/349/23
Провадження № 2/172/88/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г., за участю секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 23 травня 2006 року по сьогоднішній день перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством «Первомайськвугілля», працюючи у відокремленому структурному підрозділі - шахті «Карбоніт».

Виконуючи трудові обов`язки на підприємстві з ним стався нещасний випадок. 29 жовтня 2020 року виконуючим обов`язки заступника начальника дільниці № 2 виданий наряд на виїмку 50 тон вугілля відбійним молотком МО-1. На підставі цього наряду і розпорядження по виконанню робіт від керівника ланки він виконував свої трудові обов`язки в парі з гірником очисного забою ОСОБА_2 . Орієнтовано о 15:30 год. він почав здійснювати виїмку вугілля біля 95 риштака, з цією метою зробив зарубку по забою на глибину 20 см і зрубав приблизно 80 см. Однак раптово, під впливом гірничого тиску, сталося обвалення покрівлі, у зв`язку з чим почали падати шматки породи. Одним з цих великих шматків його вдарило по спині та голові, внаслідок чого він втратив рівновагу і впав на землю. Вказані обставини спричинили йому сильний фізичний біль, запаморочення, забій хребта та м`яких тканин спинного відділу хребта. У зв`язку з травмуванням він був доставлений до лікарні, де йому надана медична допомога і встановлений діагноз «забій поперекового відділу хребта, садна спини». Вказані обставини підтверджуються актом від 05.11.2020 року форми Н-1.

За результатами проведеного компетентною комісією розслідування, було прийнято рішення про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом.

Позивач зазначає, що нещасний випадок стався внаслідок невиконання вимог законодавства з охорони праці, техніки безпеки, паспорту кріплення та посадової інструкції з боку працівників відповідача, а також внаслідок неналежного виконання власне відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці.

Крім того, позивач двічі пройшов огляд медико-соціальної експертної комісії, за результатами якої йому визначений ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 15% по трудовому каліцтву, визначена необхідність у забезпеченні лікувальними засобами і виробами медичного призначення.

Втрата працездатності спричинила йому фізичні і моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зв`язків, необхідності у додаткових зусиллях для організації життя та постійному лікуванні, у зв`язку з чим йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 100 прожиткових мінімумів, встановлених на одну працездатну особу станом на 01.01.2023 року, тобто в сумі 268400,00 грн.

Просить суд стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я у вказаній сумі без утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою від 08.03.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином. відзив у встановлений судом строк відповідач не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до наказу № 140к від 23.05.2006 року ОСОБА_1 23.05.2006 року прийнятий учнем машиніста підземних установок 1-го розряду з повним робочим днем під землею до Відокремленого структурного підрозділу шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .

З 19.08.2020 року ОСОБА_1 переведений учнем гірника очисного забою 1-го розряду з повним робочим днем під землею на цьому ж підприємстві (наказ № 608-к від 17.08.2020 року).

Згідно із встановленими актом форми Н-1/П від 05.11.2020 року обставинами, причинами нещасного випадку, який мав місце 29.10.2020 року на ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», медичним висновком КНП «Лисичанська багатопрофільна лікарня» м. Лисичанська, комісія встановила, що нещасний висновок з учнем гірника очисного забою дільниці № 2 Відокремленого структурного підрозділу шахта «Карбоніт» Державного підприємства «Первомайськвугілля» ОСОБА_1 стався під час виконання ним трудових обов`язків за режимом роботи підприємства. Комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок з останнім вважається пов`язаним із виробництвом і на нього складається акт за формою Н-1/П.

Відповідно до п. 8 акту форми Н-1/П від 05.11.2020 року серед осіб, які допустили порушення вимог нормативних актів з охорони праці є і позивач у справі ОСОБА_1 , учень гірника очисного забою дільниці з видобутку вугілля № 2, який під час виїмки вугілля не забезпечив на протязі зміни робоче місце у безпечному стані, під час виїмки вугілля не дотримувався проекту (паспорту) виїмкової дільниці (в частині, яка стосується його робочого місця) перед початком зміни не закріпив лаву згідно з «Паспортом кріплення…», а саме: відстань по падінню між стояками кріплення складала 1,3 м замість 0,9 м. Вказані порушення призвели до травми і є порушенням вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці», ст. 41 Гірничого Закону України, п.п. 3.2, 3.3, 6 Інструкції з охорони праці для гірника очисного забою, затвердженої наказом в.о. директора ВП шахта «Карбоніт» № 1986 від 20.12.2018 року.

Акт позивачем не оскаржений.

Згідно з медичною документацією ОСОБА_1 перебував на тривалому стаціонарному лікуванні, а саме: з 29.10.2020 по 30.04.2021 року, з діагнозом «Компресійний перелом тіла. Остеохондроз, деф. спондильоз грудного і поперекового відділів хребта. Протрузії дисків».

Згідно з довідкою МСЕК від 15.06.2022 року проведений повторний огляд позивача, за результатами якого ОСОБА_1 встановлена втрата професійної працездатності 15% з 01.07.2022 року до 01.07.2023 року з лікуванням у травматолога, невропатолога, сімейного лікаря.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачає, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Як вище зазначалось, відповідно до Закону України «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпП України саме на власника підприємства покладається обов`язок щодо створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові.

У статті 173 КЗпП України закріплено право працівника на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

З огляду на вищезазначене вбачається, що нещасний випадок на виробництві, в результаті якого було ушкоджене здоров`я ОСОБА_1 , виник частково й з вини останнього через невиконання ним Закону України «Про охорону праці», вимог Гірничого Закону України, Інструкції з охорони праці для гірника очисного забою, затвердженої наказом в.о. директора ВП шахта «Карбоніт» № 1986 від 20.12.2018 року.

Тому суд доходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, з урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з отриманням ушкодження здоров`я внаслідок травми на виробництві, а також вини самого потерпілого у нещасному випадку, що стався 29.10.2020 року, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 150000,00 грн., що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я.

Щодо вимог позивача не утримувати податок, збори та інші обов`язкові платежі при вирішенні питання відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» № 466 від 16.01.2020 року внесені зміни до п.п. 164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

В зв`язку з викладеним, розмір моральної шкоди в сумі 150000,00 грн. необхідно стягнути з утриманням обов`язкових податків і зборів, оскільки цей розмір перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня 2023 року.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1500,00 грн.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я у розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

3. Стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля» () на користь держави судовий збір в розмірі 1500,00 грн.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк