ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/640/22 Провадження 2/636/435/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 81057 від 02.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягнення понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в провадженні приватного виконавця Амельченка В.П. перебуває виконавче провадження №67132103 від 13.10.2021, сторонами якого є позивач (боржник) та відповідач (стягувач). Про існування вказаного провадження позивач дізналася з сайту ЄРВП. Позивач отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2021 та копію виконавчого напису від 02.06.2021 та, ознайомившись з ними, виявила, що зазначене виконавче провадження проводиться на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Остапенко Є.М. 02.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за №81057. Згідно вказаного виконавчого напису, приватним нотаріусом Остапенко Є.М. запропоновано звернути стягнення з гр. ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №2559989 від 23.03.2016, на користь ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», яке відступило право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №1104 від 11.04.2016 на користь ТОВ «ФК «Плеяда», яке в свою чергу відступило право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги (Договору факторингу) №3 від 22.05.2016 на користь ТОВ «ФК «Фагор», яке свою чергу відступило право вимоги на підставі договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 на користь ТОВ «Авансар». Згідно виконавчого напису загальна сума, яка підлягає стягненню складає 15861,80грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6152,20грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8859,60грн., за вчинення виконавчого напису. Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. Договорів про надання позики чи кредиту з відповідачем ТОВ «Авансар» позивач не підписувала. Позивач не впевнена, чи надавались нотаріусу документи на підтвердження безспірності заборгованості, чи правильно зазначено розмір заборгованості (враховуючи, що позивачем не отримано вимогу про наявність заборгованості). Позивач заперечує факт отримання нею грошових коштів за кредитним договором. Також не подано жодних доказів того, що кредитний договір нотаріально посвідчений, а згідно «Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», це є обов`язковою умовою. Згідно ЗУ «Про нотаріат» нотаріус не в праві здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення нотаріусів у випадках, передбачених Законом. Місце проживання та реєстрації позивача не співпадає з Київським міським нотаріальним округом. На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтував тим, що 23.03.2016 позивачем укладено кредитний договір №2559989 з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр». 02.06.2021 приватним нотаріусом Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №81057 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у сумі 158861,80грн., що утворилась на підставі вказаного кредитного договору, право вимоги на яку ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» відступило на підставі договору відступлення прав вимоги №1104 від 11.04.2016 на користь ТОВ «ФК «Плеяда», яке в свою чергу відступило право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги (Договору факторингу) №3 від 22.05.2016 на користь ТОВ «ФК «Фагор», яке, в свою чергу, відступило право вимоги на підставі договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 на користь ТОВ «Авансар». Позивачем не надано до суду копії кредитного договору, тому суд не може вважати, що кредитний договір не був нотаріально посвідчений. Також позивачем не надано доказів на підтвердження переліку документів, які були подані приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Позивач надала відповідь на відзив, в якій вказала, що вважає відзив безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідачем не доведено безспірність заборгованості, позивач не був повідомлений про наявність заборгованості та подачу документів нотаріусу для вчинення виконавчого напису, у позивача відсутні відомості про отримання нотаріусом первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового пояснення, тобто неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення напису заборгованість була безспірною.

Треті особи в судові засідання, призначені на 13.04.2023, 13.06.2023, не з`явилися, про їх проведення повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, свої письмові пояснення не надали, заяв про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що 02.06.2021 третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений Виконавчий напис (копія а.с.20), згідно з яким нотаріусом запропоновано стягнути з позивача невиплачені в строк грошові кошти на користь відповідача, якому ТОВ «ФК «Фагор» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору факторингу) №3 від 22.05.2016, якому в свою чергу ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» на підставі договору відступлення права вимоги №1104 від 11.04.2016 відступлено право вимоги за кредитним договором №2559989 від 23.03.2016, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» ТА ОСОБА_1 . Нотаріусом запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача за період з 23.03.2016 по 28.05.2021 включно суму у розмірі: 6152,2 грн заборгованість за тілом кредиту, 8859,60 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, а також за вчинення виконавчого напису (загальна заборгованість 15861,80 грн.).

Для примусового стягнення на підставі Виконавчого напису 13.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67132103, що підтверджується копією постанови виконавця (а.с.19).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

На виконання ч. 2 ст. 87 Закону Кабінетом Міністрів України постановою № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (далі Перелік).

З огляду на викладене, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, передбачених відповідним переліком, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Такі вимоги законодавства встановлені, зокрема, для запобігання зловживань з боку кредитора, який не зазначає всіх обставин при зверненні до нотаріуса.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2015 в справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано частково незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а саме в частинах:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)";

доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту:

"1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.",

п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

"Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту:

"Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

З огляду на викладене вчинення виконавчого напису нотаріуса можливо лише на заборгованість за кредитним договором, який посвідчений нотаріально.

Позивачем у позові зазначено, що кредитний договір не був нотаріально посвідчений, відповідач вказану обставину оспорював, однак доказів зворотного жодна зі сторін не надала, таким чином, суд приходить до висновку, що Виконавчий напис учинений з порушенням Переліку та ст. ст. 87, 88 Закону, оскільки згідно з діючим на день учинення Виконавчого напису законодавством Договір не входив до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який є вичерпним, а тому вчинення Виконавчого напису на заборгованість позивача, яка нарахована за Договором, є незаконним.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позовіна позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру судових витрат позивач надала квитанції про сплату судового збору у розмірі 992, 40грн (а.с.11) та у розмірі 496,20грн. (а.с.39), тобто на загальну суму 1488,60грн., які мають бути стягнені з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 16, 18, 216 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, ст. ст. 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, пп.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем 02 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 81057, яким стягнуто з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Авансар», якому ТОВ «ФК «Фагор» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18//05/2018-3 від 18.05.2018, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору факторингу) №3 від 22.05.2016, якому в свою чергу ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» на підставі договору відступлення права вимоги№1104 від 11.04.2016 відступлено право вимоги за кредитним договором №2559989 від 23.03.2016, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» у розмірі 15861,80грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» (, адреса: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 21-27, офіс 405) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Золотоверха