РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 01.05.2023 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, просив: заборонити ОСОБА_3 наближатися менш ніж на 100 м до місця проживання ОСОБА_1 ; менш ніж на 10 м до ОСОБА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 ; переслідувати та у будь-яких спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , у тому числі: вести листування, телефонні переговори або контактувати з ним через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб, обмежити ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною у місці її перебування.

Стислий виклад позицій заявника.

ОСОБА_1 зазнає систематичного психологічного і фізичного насилля з боку колишньої співмешканки ОСОБА_3 , що виражається у спричиненні йому тілесних ушкоджень, образ, переслідуванні та нав`язливих телефонних дзвінках, які супроводжуються погрозами, залякуванням та образами. Зазначені дії вчиняються в присутності та відносно спільної доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З приводу таких фактів заявник неодноразово звертався до правоохоронних органів.

За результати розгляду таких звернень заявника працівниками поліції були складені відповідні протоколи. В свою чергу постановами Жмеринського міськрайонного суду ОСОБА_3 було неодноразово визнано винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано відносно неї адміністративне стягнення.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник просили заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні частково погодилася з вимогами заяви. Погодилась, що жила з ОСОБА_1 певний час однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у них народилася дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Усі сварки та конфлікти, за виключенням одного, відбувалися за її місцем проживання, сама не зацікавлена у спілкуванні з заявником.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

Ухвалою судді від 02.05.2023 відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду на 04.05.2023 та в подальшому у судовому засіданні оголошено перерву до15.05.2023.

11.05.2023 у відповідь на запит суду, Жмеринським міськрайонним судом надано розширену інформацію та копії постанов про притягнення до відповідальності учасників справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за ч.ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП.

15.05.2023 до суду надійшло клопотання заявника ОСОБА_1 про приєднання до матеріалів справи копій постанов щодо притягнення його та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як вбачається з копії листа від 22.03.2023 №3556/213/01-2023 начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Присяжнюка А.В., за період з 2021 року було зареєстровано 16 звернень ОСОБА_1 , зокрема: з приводу сварок з ОСОБА_3 , невиконання нею батьківських обов`язків, насильства в сім`ї та нанесення нею тілесних ушкоджень За вищевказаними зверненнями ОСОБА_3 було притягнено до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, також співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 винесено постанову за ст. 183 КУпАП. За іншими заявами було прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян» та відповідь направлено заявнику (а.с.4-5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Як вбачається з повідомлення керівника апарату суду, на розгляді Жмеринського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, відомості про який внесені до ЄРДР за 30000359 від 07.10.2022 та у якому ОСОБА_8 є потерпілою. Суд сприймає це повідомлення як характерезуючу обставину (а.с.19), а також зважає на застереження, передбачені у ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно копій постанов Жмеринського міськрайонного суду від 07.02.2022, 09.02.2022, 02.08.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_3 ) та накладено адміністративне стягнення. Постановами від 21.03.2023 та 02.08.2022 ОСОБА_3 визнано винною за ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 ) та накладено стягнення за вчинене правопорушення. Постановою суду від 21.01.2022 справу відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. В усі постановах, за виключенням однієї від 21.03.2023, сварка відбувалася по місцю проживання ОСОБА_3 , а ця одна, по місцю проживання ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 (а.с.20-25, 27-31).

В судовому засіданні також була допита свідки.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказала, що являється матір`ю заявника. Дійсно конфлікт між її сином та ОСОБА_3 виникають через те, що остання не дає сину бачитись та спілкуватись з спільною дитино. ОСОБА_1 після того, як повертається від ОСОБА_3 на ньому наявні ушкодження у вигляді подряпин. Дані факти їй відомі зі слів сина та відео, яке останній знімає на власний телефон.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що товаришує з заявником, став свідком того, що влітку 2022 року заявник поїхав до ОСОБА_3 щоб побачитись з спільною дитиною, проте вийшов з будинку ОСОБА_3 з подряпинами на обличчі, також чув плач дитини у будинку ОСОБА_3 , яка двері не відчиняла.

Сідок ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав, що взимку 2022 року він разом з заявником приїхав за місцем проживання ОСОБА_3 , адже останній мав намір побачити дитину. Він особисто декілька разів був свідком нанесення ушкоджень ОСОБА_1 , шляхом подряпин на обличчі та шиї. Конкретно коли, вказати не зміг.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

За приписами пунктів 3, 6-8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 та пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Положеннями статті 26 цього Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Положеннями статті 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених уКУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи усі надані заявником докази, вимоги закону, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви частково, оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав ОСОБА_1 суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у вигляді заборони наближатися менш ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для застосування інших обмежень, вказаних заявником, оскільки стороною заявника належними та допустимими доказами не було доведено, що вказані обмеження слід застосувати до заінтересованої особи ОСОБА_3 , а поняття "переслідування" є суб`єктивною оцінкою заявника.

При цьому суд звертає увагу заявника, що заінтересована особа ОСОБА_3 являється матір`ю їх спільної дитини ОСОБА_6 (не позбавлена відносно неї батьківських прав), яка проживає разом з нею, доказів, стосовно вчинення нею насильства стосовно дитини суду не надано, тому заборони обмежувального припису не повинні порушувати це її право, як матері дитини, одна, при цьому суд враховує і права ОСОБА_1 по відношенню до своєї дитини, його вимоги про заборону ОСОБА_3 наближатися менш ніж на 10 м до нього; особисто і через третіх осіб розшукувати його; у будь-яких спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , у тому числі: вести листування, телефонні переговори або контактувати з ним через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб, будуть лише перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з його дитиною і не підуть на користь останньої.

Керуючись статтями 259, 263 ЦПК України, на підставі статей 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статей 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, Суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наближатися менш ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Жмеринський РВП ГУНП у Вінницькій області за місцем проживання (перебування) заявника ОСОБА_1 для взяття його на профілактичний облік, а також Жмеринську районну державну адміністрацію Вінницької області.

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ім`я (найменування) сторін: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , НОМЕР_3 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 22.05.2023