Справа № 562/2696/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2023 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Саган Л.В.

за участю секретаря судового засідання Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У належному їй будинку зареєстрований її зять ОСОБА_2 - відповідач по справі. Стверджує, що після смерті її дочки з вересня 2021 року відповідач за вказаною адресою не проживає, участі в утриманні житла не бере, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей у будинку немає. Реєстрація відповідача за її місцем проживання не дає їй можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження будинком. Крім того, у неї виникають незручності, оскільки вона не може отримати субсидію на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Просить розглянути справу за його відсутності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 320960113 від 24 січня 2023 року.

Як вбачається з довідки № 5688/5007 від 19 грудня 2022 року, виданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 232, виданої 17 листопада 2022 року Мізоцькою селищною радою Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що стверджують свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач позов визнав, що в силу ст.82 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 понад один рік. Домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було.

За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.319, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 992 (Дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

С у д д я