РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участю секретаря Навроцької Є.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Субботіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвоката Субботіна Л.В. звернулася у вересні 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 в якому просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2014 року по 11.10.2021 рік; визнати за ОСОБА_1 право власності на кв. АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . Протягом останніх років позивач приймала участь у житті ОСОБА_3 як дружина, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали покупки, утримували житло та сплачували комунальні послуги, разом ходили на роботу. Позивач піклувалась про здоров`я ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 . У грудні 2021 року позивач звернулася до державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено, оскільки позивач не являється спадкоємцем за законом, так як не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлим.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року справу було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.04.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на кв. АДРЕСА_1 залишено без розгляду та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у новій редакції позову від 04.04.2023 року.

Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України та народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 12.10.2021 року відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 12831.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 294417530 від 12.01.2022 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/1 частини квартири АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину р. 3083, 16.12.2010.

Після смерті ОСОБА_3 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Тинкул О.В. заведено спадкову справу за № 738с/2021.

Згідно листа державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Тинкул О.В. від 13.12.2021 року №3749с/02-14 ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , проте їй було відмовлено, оскільки позивач не являється спадкоємцем за законом, так як не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлим.

06.04.2023 року до матеріалів справи долучено лист співробітників КУ Одеський літературний музей, які зазначили, що знають ОСОБА_3 з 2001 року, а ОСОБА_1 з 2015 року, з 2015 року вони вели сумісне господарство та проживали разом як єдина родина за адресою: АДРЕСА_2 , зазначене засвідчили своїми підписами.

До матеріалів справи долучено фотокартки з яких вбачається, що позивач разом з ОСОБА_3 святкували спільні свята, разом відпочивали, проводили час із сім`єю.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зазначили, що знали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як сім`ю, підтверджують, що позивач з померлим завжди були у теплих, сімейних стосунках, вели спільний побут, весь час проводили разом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Законодавчо процедура доведення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не регламентована, відповідно встановлення вказаного факту позасудовим шляхом неможливо, що у свою чергу створює перешкоди для оформлення спадкових прав.

В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю».

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у пункті 23 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів .

Згідно з абзацом 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Належним чином оцінивши надані докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема, що з 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по день смерті останнього мешкали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали на утриманні майно, їм були притаманні взаємовідносини членів сім`ї , суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 більше як п`ять років по день смерті остатнього.

Судом зазначається, що позивачу встановлення відповідного юридичного факту необхідно для отримання права на спадщину за законом у четверту чергу після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7,9, 10, 12, 13, 76-81 83, 235,258-261 , 264, 265, 268, 354,355 ЦПК України , ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1270 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт сумісного проживання однією сім`єю, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 з адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін по справі :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомо.

Повний текст рішення виготовлено 09.05.2023 року.

Суддя Я.В. Шестакова