Справа № 211/2187/23
Провадження № 2/211/1539/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про звільнення спадкового майна з-під арешту, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про звільнення спадкового майна з-під арешту. В обґрунтування позову пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 . З метою прийняття спадщини після смерті сина, вона звернулась до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, однак їй будо відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у результаті перевірки відомостей за Державним реєстром реєстрації речових прав на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон були виявлені записи про арешт майна ОСОБА_3 . Вона намагалася вжити заходи досудового врегулювання, однак вона не є стороною виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити та зняти арешт з майна, що належало ОСОБА_3 01.12.2021 року.

Ухвалою суду від 13.04.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, відзиву на позов не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки ОСОБА_3 ( а.с. 6,8 копії свідоцтв).

З метою прийняття спадщини, після смерті сина ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області, однак їй будо відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у результаті перевірки відомостей за Державним реєстром реєстрації речових прав на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон були виявлені записи про арешт нерухомого майна ОСОБА_3 , а саме: номер запису про обтяження: 21422171 від 17.07.2017 року; державний реєстратор: Довгинцівський ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника № 54312709 від 17.07.2017 року, видана Довгинцівським ВДВС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області; вид обтяження: арешт нерухомого майна ( а.с. 6,9).

Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ), в межах компетенції, розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.03.2023 року та повідомило, що у відділі на виконанні з 17.07.2017 по 01.10.2021 перебувало виконавче провадження АСВП № 54312709 з примусового виконання виконавчого листа № 211/5981/16-к від 18.05.2017 року виданого Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 10952,14 грн. 17.07.2017 року на підставі заяви стягувана державним виконавцем керуючись Законом України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54312709 та направлена сторонам. 17.07.2017 року державним виконавцем керуючись ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» була винесена постанова про арешт майна боржника. 18.03.2021 року державним виконавцем керуючись ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» була винесена постанова про арешт коштів боржника. 01.10.2021 року виконавче провадження № 54312709 було завершено на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (У боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснення державним виконавцем, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», заходи щодо такого майна виявились безрезультатними).

Відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно ( кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються зз Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо викоання рішення, а також проводяться інші необхідні дії, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Оскільки виконавче провадження № 54312709, завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗК «Про виконавче провадження». То відповідно арешт на майно боржника ОСОБА_3 не знятий ( а.с.8).

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею ст. 50 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правових відносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Встановлено, що виконавчі провадження, для забезпечення виконання яких на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт - завершене, однак арешт не знятий.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Встановлено, що позивач є одним із спадкоємців першої черги майна ОСОБА_1 , на яке накладено арешт. За положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивачки як спадкоємця, внаслідок чого вона позбавлена права оформити на себе частку спадщини та в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі.

Витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про звільнення спадкового майна з-під арешту - задовольнити.

Зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), зняти арешт з нерухомого майна, що належало ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження № 54312709 від 17.07.2017 року.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат