Справа № 189/1802/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Степанова О.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Родіна» про стягнення заробітної плати та грошової компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки.

В процесі розгляду справи представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на все майно та грошові кошти, які належать ТОВ «Родіна» (), до винесення рішення у справі № 189/1802/21. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що між сторонами виник спір щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати ним частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати, компенсації за усі дні невикористаної ним щорічної оплачуваної відпустки на загальну суму 423122,00 грн. Позивач вважає, що існують реальні ризики, які можуть вплинути на виконання майбутнього рішення суду в разі задоволення позову. Так, ТОВ «Родіна» може бути відчужено наявне на праві власності майно до винесення судового рішення, у результаті чого, його подальше виконання буде неможливим у зв`язку з відсутністю у відповідача будь-якого майна або грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та її розгляду, ефективного захисту прав та інтересів позивача, необхідно накласти арешт на все майно та грошові кошти, які належать ТОВ «Родіна».

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З урахуванням положень ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались, у зв`язку з чим, фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» 22.12.2006 № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

У вказаній Постанові Пленуму ВСУ роз`яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з позовної заяви, між сторонами виник трудовий спір. Предметом позовних вимог є стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати ОСОБА_1 частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати, компенсації за усі дні невикористаної позивачем щорічної оплачуваної відпустки.

Зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, не зазначено конкретне майно і його вартість та не доведено належними доказами факт належності на праві власності відповідачу такого майна. Не обґрунтовано, чи співмірна ця вартість майна і наявні грошові кошти на усіх рахунках відповідача ціні позову. Не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження майна і грошових коштів на користь третіх осіб.

Крім того, накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Родіна» буде перешкоджати його господарській діяльності та порушить права інших працівників відповідача на отримання заробітної плати.

Враховуючи, що представником позивача не доведено наявність обставин, які б могли свідчити про реальну загрозу ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову, ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Родіна» про стягнення заробітної плати та грошової компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду стороні по справі.

Суддя: О.С. Степанова