КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 757/6644/22-ц

номер провадження №22-ц/824/5687/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Печерського районного суду м. Києва 08 листопада 2022 року /суддя Остапчук Т.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій неправомірними, визнання кредитного договору недійсним, зупинення нарахування боргу, штрафів, пені та списання заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою в якій просить, відповідно до уточнення від 23.09.2022 року:

- визнати дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з видачі електронного платіжного засобу - платіжної картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , нарахування відсотків, пені та штрафів на суму заборгованості за вказаною кредитною карткою - неправомірними.

- зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зупинити здійснення операцій з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 виданої на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 до того стану, у якому він був перед виконанням операцій зі зняття коштів з платіжної картки № НОМЕР_2 ;

- визнати кредитний договір № 8897 від 09.08.2011 р. про видачу трьох кредитів через сервіс «ПриватБанк» «оплата частинами» між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 недійсним та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» закрити його;

- зобов`язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» надати до Українського Бюро Кредитних Історій достовірну інформацію за кредитним договором № 8897 від 09.08.2011 р.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва 08 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 156-163/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року у справі № 754/1833/18-ц було встановлено, що ОСОБА_1 виконав свої обов`язки перед Банком щодо погашення заборгованості за Договором кредиту, відповідно до умов договору, повідомив банк про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку та звернувся до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком. Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції не враховано, що позивачем доведено неправомірне вчинення фінансових операцій за кредитною карткою "Універсальна", та намагання як найшвидше вжити заходів до блокування карткового рахунку та викриття винуватців, а відповідачем не спростовано правомірність дій позивача при користуванні банківськими послугами, зокрема не доведено розголошення позивачем особистих даних - ім`я користувача і пароля від системи Приват24 , не доведено оформлення трьох кредитів через сервіс "ПриватБанк" "оплата частинами" на загальну суму 23 497,00 грн. та подальше їх списання. При цьому, відсутність вироку у кримінальній справі, за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткового рахунку, відкритого на ім`я позивач, не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Представник відповідача Стадніков Д.В. звернувся з письмовими поясненнями на апеляційну скаргу, які підлягають поверненню, оскільки не містять доказів направлення апелянту.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка з`явилась у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року у справі 754/1833/18-ц, залишеним в силі постановою Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2019 року та ухвалою Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 050,42 грн.

За висновками, викладеними у рішенні, ОСОБА_1 виконав свої обов`язки перед банком щодо погашення заборгованості за договором кредиту, відповідно до умов договору, повідомив банк про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку та звернувся до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком.

20 серпня 2021 року на замовлення ОСОБА_1 було отримано роздруківку з сайту Українського Бюро Кредитних Історій, з якої стало відомо, що існує негативна кредитна історія стосовно невиконання позивачем зобов`язань із повернення кредиту за договором № 8897, у розмірі 39 674,87 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався ст.ст. 76-83 ЦПК України про те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що надані позивачем докази, на які позивач посилається в позовній заяві не можуть слугувати належними та допустимими доказами, що підтверджують заявлені позовні вимоги позивача, а тому, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судовим рішення встановлено виконання зобов`язань перед банком за кредитним договором, колегією суддів апеляційного суду відхиляються з огляду на таке.

Так, дійсно рішенням суду у справі №754/1833/18 встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався на гарячу лінію Банку щодо шахрайських дій, як це передбачено банківськими умовами та правилами. /а.с. 16/

Водночас, позовні вимоги та обраний засіб захисту жодним чином не стосуються захисту прав, за яким звернувся позивач.

Так, позивач просив визнати дії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з видачі електронного платіжного засобу - платіжної картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , нарахування відсотків, пені та штрафів на суму заборгованості за вказаною кредитною карткою - неправомірними.

Водночас, дана картка була видана позивачу 18.08.2014 року, відповідно до укладеного кредитного договору ще у 2011 році і така видача ніяким чином не впливає на правовідносини зі спірних трансакцій, за якими судом уже прийнято рішення - відмовлено у стягненні заборгованості.

Вимоги щодо зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» зупинити здійснення операцій з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 виданої на ім`я ОСОБА_1 не конкретизовані. Картка видана до 08.2018 р., не є чинною, отже операції по ній не є можливими взагалі.

Вимоги зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 до того стану, у якому він був перед виконанням операцій зі зняття коштів з платіжної картки № НОМЕР_2 також не конкретизовані, а спосіб захисту права не відповідає правовідносинам між сторонами. Позивачем не надано ані даних про стан рахунку на момент спірних транзакцій, ані доказів залишку коштів на ньому.

Вимоги визнати кредитний договір № 8897 від 09.08.2011 р. про видачу трьох кредитів через сервіс «ПриватБанк» «оплата частинами» між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 недійсним та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» закрити його, необґрунтовані належним чином, заявлені після спливу 11 років. Підстав для визнання недійсним кредитного договору від 09.08.2011 р. позивачем не вказано, оскільки він не погоджується саме з шахрайськими транзакціями.

Вимоги щодо зобов`язання ПАТ КБ «Приватбанк» надати до Українського Бюро Кредитних Історій достовірну інформацію за кредитним договором № 8897 від 09.08.2011 р. також не є обґрунтованими доказами належним чином, оскільки зі сторони позивача відсутні докази виконання зобов`язань за вказаним договором. Відмова у стягненні певної частини заборгованості за рішенням суду не свідчить про належне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва 08 листопада 2022 року - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва 08 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: