Справа № 393/180/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі судді Подліпенця Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача АТ «ОТП БАНК» Паладич Аліни Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «ОТП БАНК» 27.03.2023р. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з нього на свою користь заборгованості за кредитним договором № від 07.10.2021 року в сумі 187 686,53 грн, оскільки останній належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання згідно умов договору.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06.04.2023р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, а розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання на 11.05.2023 року о 10:45 год.

18.04.2023р. представником позивача АТ «ОТП БАНК» Паладич А.О. до суду подано заяву про забезпечення позову по вищевказаній цивільній справі, в якій остання просить суд винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 і знаходяться у нього чи в інших осіб. В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача зазначає, що 07.10.2021 року між АТ "ОТП БАНК" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Станом на 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконує належним чином, а його заборгованість складає 187 686, 53 грн. Відповідач умови кредитного договору не виконує, про що свідчить наявна заборгованість, від будь-якого вирішення у досудовому порядку відмовляється, а від виконання зобов`язання будь-яким чином ухиляється.

Відповідно до положень п.13 ст. 7 та ч.1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви проведено в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з відповідними матеріалами цивільної справи, приходжу до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України, зокрема згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до істотного ускладнення поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Предметом розгляду даної цивільної справи є стягнення кредитної заборгованості з відповідача в сумі 187 686,53 грн.

Слід зазначити, що звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

На обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що відповідач умови кредитного договору не виконує, про що свідчить наявна заборгованість, від будь-якого вирішення у досудовому порядку відмовляється, а від виконання зобов`язання будь-яким чином ухиляється, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, представник позивача не надає суду жодних можливих доказів, які б свідчили про те, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову вказаних у заяві, може будь-яким чином утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а також те, що відповідачем можуть бути вчинені недобросовісні дії, спрямовані на відчуження, або передачу в користування належного йому майна, так, як в заяві містяться посилання на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням представника позивача.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має застосовувати заходи забезпечення позову лише у разі необхідності та вони мають бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Проте, усупереч наведеним вище нормам, у поданій заяві неповно та не конкретно викладено обґрунтування необхідності застосування забезпечення позову такого як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, при цьому також не конкретизовано на яке саме майно необхідно накласти арешт, враховуючи співмірність із заявленими позовними вимогами.

Суд вважає, що наявність самого по собі позову про стягнення кредитної заборгованості з відповідача в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Крім того, згідно п. 6, ч. 1 ст. 151 ЦПК України вказана заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

З огляду на вказане, заява представника позивача АТ «ОТП БАНК» Паладич А.О. про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 149, 150, 153, 197, 258-261, 353, 354, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача АТ «ОТП БАНК» Паладич Аліни Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ