ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5120/23 Справа № 202/1514/23 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової - Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), стягувач Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк», на бездіяльність державного виконавця (суддя першої інстанції Слюсар Л.П.), -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, суб`єкт оскарження: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), стягувач: Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк».

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилалася на те, що Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

Як з`ясувалось, Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано ПАТ «ВАБ» виконавчий лист № 2-4719/2010 від 04.03.2011 року.

На підставі вказаного виконавчого листа 21.05.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38071024.

21.05.2013 року було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника.

18.11.2022 року на електронну адресу ВДВС було направлено заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

09.12.2022 року було отримано лист № 54336, відповідно до якого:

18.02.2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Стягувачем за даним виконавчим провадженням є ПАТ «ВАБ», . Вказаного стягувача було ліквідовано, правонаступником є ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 20.03.2015 року перебуває у стані припинення на почато ліквідацію банку. Відповідно до інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що викладена на офіційному веб-сайті, починаючи з 01 липня 2020 року у ПАТ «ВіЕйБі Банк» відсутні позичальники, керівники та колишні акціонери банків, які не погасили у повному обсязі суму боргу, визначену судовим рішенням до стягнення з них, у зв`язку з реалізацією таких активів (майна).

Тобто, стягувач ліквідований та у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед стягувачем.

Враховуючи факт знищення виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт на майно скаржника у зв`язку з його завершенням без застосування передбачених Законом наслідків завершення такого виконавчого провадження, скаржник вважає, що належним способом захисту порушеного права скаржника, відповідно до статті 59 Закону № 1404-VIII, є зобов`язання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно нерухомого майна ОСОБА_1 , які були накладені на підставі виконавчого провадження № 38071024.

Наявність протягом тривалого часу ( майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Оскільки бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

У зв`язку з порушення своїх прав скаржниця вимушена звернутися з даною скаргою до суду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 , яке було накладено за виконавчим провадженням № 38071024.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), стягувач: Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» на бездіяльність державного виконавця, відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти арешт та всі заборони з майна, яке належить ОСОБА_1 , які були накладені в межах виконавчого провадження № 38071024 та зобов`язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 , яке було накладено за виконавчим провадженням № 38071024.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було проігноровано, що під час виконавчого провадження № 38071024, державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, а отже, в межах вказаного виконавчого провадження було накладено арешти, а тому висновки суду про те, що арешт на майно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 38071024, відсутній, є помилковим, оскільки не виключає його наявність. Крім того, ВДВС було визнано той факт, що в межах даного виконавчого провадження було накладено арешти, оскільки було повідомлено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Також, апелянт посилається на те, що 20.02.2023 року на електронну пошту суду першої інстанції було подано уточнену скаргу, в якій скаржник просив зобов`язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти арешт та всі заборони з майна, яке належить ОСОБА_1 , які були накладені в межах виконавчого провадження № 38071802 та зобов`язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 , яке було накладено за виконавчим провадженням № 38071802. Однак, судом було розглянуто лише одну вимогу, у зв`язку з чим судом першої інстанції було проігноровано вимогу щодо зобов`язання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт та всі заборони з майна, яке належить ОСОБА_1 , які були накладені в межах виконавчого провадження № 38071802. Таким чином, суд не повно та не всебічно розглянув дану справу. На адвокатський запит було отримано лист № 01-14/69/2023 від 20.03.2023 року, відповідно до якого судом першої інстанції підтверджено факт отримання судом уточненої скарги, проте, її не було передано судді.

Крім того, апелянт посилається на те, що судом при розгляді скарги не було враховано той факт, що знищенню підлягають тільки завершені виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились, що в свою чергу свідчить про те, що ВДВС знищені виконавчі провадження, в рамках яких накладено арешти на майно, у зв`язку з його закінченням, водночас таке закінчення відбулось без наслідків, передбачених ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, зокрема, зняття арешту з майна скаржника, а тому належним способом захисту порушеного права скаржника відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, є зобов`язання державного виконавця зняти всі арешти та заборони стосовно нерухомого майна скаржника.

Також, апелянт посилається не правову позицію викладену у постанові Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 2/0301/806/11.

18 квітня 2023 року справа № 202/1514/23 надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року було залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року поновлено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, строк на апеляційне оскарження ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року, відкрито апеляційне провадження у справі та надано сторонам строк для подання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження ОСОБА_1 , адвокату Ліфлянчику Станіславу Ігоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса) супровідним листом від 28.04.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку.

Копію ухвали про відкриття провадження адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса)отримали 28.04.2023 року на свої електронні пошти.

Копію апеляційної скарги Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса ) отримало 28.04.2023 року на свою електронну пошту.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2023 року справу призначено до розгляду.

Копію ухвали про призначення справи до розгляду ОСОБА_1 , адвокату Ліфлянчику Станіславу Ігоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса) разом із судовою повісткою від 08.05.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку.

Копію ухвали про призначення справи до розгляду адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) отримали 08.05.2023 року на свої електронні пошти.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 21 червня 2023 року скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 110).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 21 червня 2023 року представник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 108).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 21 червня 2023 року представник Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 109).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Довідки архіваріуса Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2023 року № 2-4719/2010 надати для розгляду цивільну справу № 2-4719/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, не представляється можливим. У зв`язку з закінченням терміну зберігання справу знищено. Надано копію заочного рішення по справі.

Згідно з заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2010 року по справі №2-4719/10 за позовною заявою Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позовні вимоги позивача задоволені. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 20103,52 грн., судовий збір у розмірі 201,04 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справим у сумі 120,00 грн., а всього 20424,56 грн.

Відповідно до наданих сторонами доказів, на виконанні у Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби, перебувало виконавче провадження ВП № 38071024 з виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №2-4719/2010 від 15.12.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВАБ» заборгованість у розмірі 20424,56 грн.

Відповідно до листа Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) від 02.02.2023 року за №3626 згідно з ВП №38071024 Автоматизованої системи виконавчих проваджень 21.05.2013 року державним виконавцем Вонсовіч О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38071024.

21.05.2013 року винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника.

21.05.2013 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

18.02.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, про те, що не дивлячись на ту обставину, що як за думкою суду першої інстанції, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 21.09.2022 року, відсутній запис арешту майна скаржника, не виключає його наявність, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, про те, що до суду першої інстанції була подана уточнена скарга, але через невідомі причини не передана судді, є безпідставними, оскільки матеріали справи містять скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, відповідно до якої була вимога зобов`язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 , які були накладені на підставі виконавчого провадження № 38071024.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В межах заявлених вимог і була судом першої інстанції розглянута скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, про те, що на підставі фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом та на підставі того, що стягував є ліквідованим, то виконавче провадження підлягає закінченню, а арешти з майна ОСОБА_1 зняті, є безпідставними, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 21.09.2022 року запис щодо арешту на майно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 38071024 відсутній.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, про те, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено і Дніпровскому апеляційному суду необхідно врахувати висновок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська під час прийняття рішення, є безпідставними, оскільки частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович, залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В. Халаджи

Повний текст судового рішення складений 26 червня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна