Провадження №2/523/737/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"20" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря Ахламової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеса, в загальному позовному провадженні, цивільну справу № 523/13020/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яким просить:

-визнати за нею право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , які належали їй на підставі договору купівлі- продажу. У передбачений ст. 1270 ЦК України, шестимісячний строк, позивач прийняла спадщину після смерті доньки, як спадкоємець першої черги за законом, подавши заяву до Суворовської державної нотаріальної контори у мсті Одесі, на підставі якої заведена спадкова справа № 77/2018. Крім неї, спадкоємцем першої черги є донька померлої ОСОБА_2 , яка також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , подавши заяву до Суворовської державної нотаріальної контори у мсті Одесі. Постановою від 17 лютого 2023 року державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори м. Одеси Мойсеєва С.О. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало ОСОБА_3 з тих підстав, що ОСОБА_1 не має можливості надати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Як виявилося, відповідач ОСОБА_2 забрала усі правовстановлюючі документи та відмовляється надати їх для оформлення спадщини.Заповіт ОСОБА_3 не залишала. З огляду на викладене, позивач зазначає що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_3 , однак через вказані обставини та відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено дату підготовчого судового засідання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2022 року: витребувано у Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 77/2018 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Розгляд справи відкладався внаслідок витребування доказів, відсутності повідомлення сторін про розгляд справи.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, також остання наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду остання не подавала.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, яка причини неявки не повідомила, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фіксування судового засідання не здійснювалось технічним записом, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі та ухвалення рішення.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Одеським міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис № 9198.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 29.11.2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, до складу якої входить:

- квартира АДРЕСА_5 , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 12.12.2003 року № 7879 (504 пр.- 36стр.-248р.), реєстрація від 18.12.2003р.;

- квартира АДРЕСА_4 , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 12.12.2003 року № 7876 (504 пр.- 36стр.-248р.), реєстрація від 18.12.2003р.

Згідно листа КП БТІ ОМР від 06.11.2018 року за № 499045.36.18, станом на 31.12.2012 року, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 12.12.2003 року № 7879 (504 пр.- 36стр.-248р.), реєстрація від 18.12.2003р.

Згідно листа КП БТІ ОМР від 06.11.2018 року за № 499045.36.18/1, станом на 31.12.2012 року, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. 12.12.2003 року № 7876 (504 пр.- 36стр.-248р.), реєстрація від 18.12.2003р.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії спадкової справи № 77/2018, наданої Суворовською державною нотаріальною конторою у м.Одесі, на виконання ухвали суду, із заявами про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , звернулися ОСОБА_2 , що є донькою померлої та ОСОБА_1 що є матір`ю померлої ОСОБА_3 .

Постановою від 17 лютого 2023 року державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори м. Одеси Мойсеєва С.О. відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало ОСОБА_3 з тих підстав, що вона не має можливості надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Інших спадкоємців, після смерті ОСОБА_3 , які би прийняли спадщину, крім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом не встановлено, що також підтверджується копією спадкової справи №77/2018, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

За викладених обставин, суд дійшов висновків про те що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , в порядку ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, подавши заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Спадкове майно складається із: квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5) визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З зазначеного вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновків, що питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права, існування перешкод в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 16.12.2020 у справі № 761/11883/17, в постанові від 14.05.2020 у справі №707/1309/15, в постанові від 20.03.2020 у справі № 320/8118/17, які суд в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Судом встановлено, що правовстановлюючих документів на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 позивач надати нотаріусу не має можливості, що є перешкодою позивачу в оформленні спадкових прав. Іншого способу захистити своє право спадкоємця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

З огляду на викладене, враховуючи обставини того, що у спадкоємця позивача ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач є спадкоємцем який прийняв спадщину, та після смерті спадкодавця вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, суд приходить до переконання про наявність всіх законних підстав для захисту прав позивача у судовому порядку, шляхом задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 . РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 . РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 01.05.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко