ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2235/23
номер провадження 2-з/695/11/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Співак Марія Анатоліївна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 22.06.2023 згідно з відміткою про реєстрацію вхідного документа (вх. № 8725 від 22.06.2023) надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Співак Марія Анатоліївна, в якій заявниця просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби:

реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, марка ВАЗ, модель 21043, тип загальний легковий загальний універсал В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , повна маса 1510, маса без навантаження 1055, категорія В, об`єм двигуна 1451, тип пального S, колір - зелений, кількість сидячих місць з місцем водія 5, кількість стоячих місць -, особливі відмітки встановлено ГБО ДКП ТС 7145/2019/1555120 09.07.2019 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 09.07.2019);

реєстраційний номер НОМЕР_4 , рік випуску 2007, марка ГАЗ, модель 3302- 414, тип загальний вантажний загальний бортовий малотонажний В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , повна маса 3500, маса без навантаження 2000, категорія В, об`єм двигуна 2464, тип пального S, колір білий, кількість сидячих місць з місцем водія 3, кількість стоячих місць 2, особливі відмітки встановлено ГБО 5467 12.02.2020 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 13.02.2020);

реєстраційний номер НОМЕР_7 , рік випуску 2007, марка OPEL, тип -, комерційний опис ZAFIRA, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , номер шасі (кузова, рами) -, повна маса 2090, маса без навантаження 1505, категорія М1, об`єм двигуна 1598, тип палива або джерела енергії В, колір сірий, кількість сидячих місць з місцем водія 7, кількість стоячих місць -, особливі відмітки загальний легковий універсал (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 02.06.2022).

В обґрунтування заяви вказано, що з 2004 по 01.01.2023 ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначено у заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали за однією адресою, фактично перебували у «цивільному шлюбі», були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, між ним склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, зокрема: спільні витрати, спільний бюджет, спільне харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних домовленостей про порядок. Під час спільного проживання ні, ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами. Також у заяві про забезпечення позову вказано, що факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою від 19.06.2023 № 317, виданою старостою Кропивнянського старостинського округу. За спільні кошти і спільними зусиллями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали три автомобілі, арешт на які просить накласти заявниця, та які були зареєстровані на ОСОБА_4 . У заяві про забезпечення позову вказано, що після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 запропонувала його дітям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , продати вказані автомобілі і суму отриманих коштів розподілити між ними трьома, на що останні відмовились. Як згодом стало відомо заявниці, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Співак Марії Анатоліївни для отримання спадщини. 19 червня 2023 року заявниця також подала приватному нотаріусу Співак Марії Анатоліївні заяву про отримання спадщини, яка повідомила, що якщо не буде накладено арешт на майно, то з 01.07.2023 приватний нотаріус «переоформе» на дітей спадкодавця усе належне йому майно. Вважаючи протиправними наміри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в отриманні у спадщину спірних автомобілів і при цьому усуненні заявниці від права власності на її частки права власності на ці автомобілі, ОСОБА_1 вказує, що немає намір звернутися за захистом своїх прав до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину такого майна, відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Положеннями частини першої статті 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною другою статті 150 ЦПК України встановлено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У частині третій статті 150 ЦПК України закріплено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З системного аналізу положень ст. 150-153 ЦПК України вбачається, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При цьому, системний аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Інститутом забезпечення позову є сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалене тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Ключовим завданням при вирішенні необхідності забезпечення позовних вимог є забезпечення в подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18.

Таким чином, з метою встановлення обґрунтованості доводів заяви щодо необхідності вжиття запобіжних заходів та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен переконатися у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, які згідно з доданими до заяви копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів належать ОСОБА_4 , після смерті якого ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Співак М.А. 20.02.2023 заведено спадкову справу, оскільки як стало відомо заявниці, діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Співак Марії Анатоліївни для отримання спадщини. Як зазначено у заяві про забезпечення позову, 19.06.2023 заявниця також подала заяву про отримання спадщини приватному нотаріусу Співак Марії Анатоліївні, яка повідомила заявницю, що якщо не буде накладено арешт на майно, то з 01.07.2023 приватний нотаріус «переоформе» на дітей спадкодавця, усе належне йому майно. Також в обґрунтування заяви зазначено, що вважаючи протиправними наміри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в отриманні у спадщину спірних автомобілів і при цьому усуненні заявниці від права власності на її частки права власності на ці автомобілі, ОСОБА_1 має намір звернутися за захистом своїх прав до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину такого майна, відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

Однак до заяви не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після отримання свідоцтв про право на спадщину, вчинять дії щодо відчуження спірного майна і виконання рішення суду буде неможливим.

Не містить заява про забезпечення позову обґрунтувань в частині того, що видача свідоцтв про право на спадщину за законом призведе до порушення права заявниці, ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Крім того, у заяві про забезпечення позову відсутнє посилання з наданням відповідних доказів, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняють дії щодо користування та розпорядженням спадковим майном.

Долучений до заяви Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_4 не є належним та достатнім доказом на підтвердження усунення заявниці від спадкування належної їй частки спадкового майна.

Відтак, твердження заявниці про те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав стане неможливим, не підтвердженні належними та достатніми доказами.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст. 149-153, 157, 258-261, 352-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Співак Марія Анатоліївна відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська