Справа№938/385/23
Провадження № 2-о/938/20/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу

заяву ОСОБА_1

за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2

про видачу обмежувального припису,

за участю :

від заявника: не з`явився;

від заінтересованої особи: не з`явився;

Обставини справи.

07.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого чоловіка.

Ухвалою Верховинського районного суду від 07.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд відповідної заяви в судовому засіданні на 09.06.2022.

Заявник в судове засідання не з`явилася, повідомлялася шляхом телефонограми та смс-повідомлення. Причини неявки суду не повідомила. Клопотання про розгляд справи без її участі не подавала.

Заінтересована особа, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. ОСОБА_2 повідомлявся про дату та час судового засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Окрім цього, заінтересовану особу повідомлено про дату та час розгляду заяви, шляхом складання телефонограми. Зокрема, секретарем судового засідання було здійснено дзвінок на номер телефону ( НОМЕР_1 ), який зазначений у заяві, однак за вказаним номером підняла слухавку особа чоловічої статі, який представився батьком заінтересованої особи у даній справі - ОСОБА_2 , та такий вказав, що повідомить сину про судове засідання.

Копія заяви з додатками 07.06.2023 були надіслані заінтересованій особі, за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про отримання ним зазначених документів у суду відсутні.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, з метою об`єктивного розгляду справи та реалізації прав сторін у судовому засіданні, судове засідання було відкладено на 14.06.2023.

В судове засідання 14.06.2023 заінтересована особа ОСОБА_2 повторно не з`явилась, причин неявки не повідомила, хоча про дату та час проведення судового засідання повідомлялась шляхом складення телефонограми та через смс-повідомлення.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 в судове засідання також повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання, повідомлявся шляхом складення телефонограми та через смс-повідомлення, та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.350-5 ЦПК України вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Правова позиція заявника

Заявниця обґрунтовуючи вимоги заяви про видачу обмежувального припису відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , посилається на те, що вона перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі з 2009 року. Від спільного проживання у них народилося шестеро спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також на вихованні і утриманні у неї та її чоловіка проживав її син від першого шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який на даний час проживає за кордоном. Вже протягом двох років сімейне життя з чоловіком не складається та постійно погіршується. Спочатку вона вважала, що сімейне життя покращиться та з метою того щоб їхні спільні діти зростали у повноцінній сім`ї вона не зверталася до правоохоронних та інших державних органів з приводу вчинення чоловіком відносно неї домашнього насильства. Починаючи з листопада 2022 року шлюбні відносини між нею та чоловіком фактично припинені, оскільки чоловік почав зловживати спиртними напоями та не приділяти жодної уваги сім`ї та господарству. В сім`ї постійні сварки, вона зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 , та така поведінка чоловіка почала негативно впливати на процеси виховання, поведінку та психологічний стан їхніх спільних дітей. ОСОБА_2 неодноразово застосовував до неї фізичну силу. Очевидцем одного випадку фізичного насильства став її син ОСОБА_8 , який 29.10.2022 зателефонував до поліції, в результаті чого вона звернулася із заявою про вчинення домашнього насильства, за результатами якої відносно чоловіка було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Рішенням Верховинського районного суду провадження у справі було закрито, у зв`язку з тим, що вона під тиском його родичів, заявила в судовому засіданні, що немає до нього претензій. Аналогічний випадок був 04.11.2022, тоді до поліції зателефонував, вже їхній спільний син ОСОБА_3 , було складено протокол та провадження у справі також було закрито, у зв`язку з її свідченнями про те, що не було вчинено домашнє насильство.

На її думку після закриття адміністративних справ за її зверненнями чоловік відчув безкарність та знову, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння продовжив вчиняти сімейні сварки. 08.01.2023 та 09.01.2023 вона звернулася із заявами про вчинення домашнього насильства в сім`ї. За результатами її звернень було складено адміністративні протоколи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173- КУпАП та постановою суду накладено стягнення. Однак, після притягнення до адміністративної відповідальності та постановки чоловіка на профілактичний облік, як "сімейний кривдник" його поведінка майже не змінилася та він знову систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, з приводу чого 05.05.2023 вона знову звернулася до Верховинського РВП. По приїзду працівники поліції його заспокоїли та припинили вчинення в подальшому негативних дій. Від написання заяви вона відмовилася, оскільки вважає, що притягнення чоловіка до адміністративної відповідальності не є дієвим заходом для нього та їхніх спільних дітей. На даний час, турбуючись за своє та дітей здоров`я вона вимушена не спілкуватися з чоловіком, всіляко уникаючи зустрічей з ним. На її прохання він пішов проживати до своїх батьків в с.Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області, однак коли знаходиться у нетверезому стані, то приходить додому і знову вчиняє сварки. Вважає, що вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тому змушена звернутися до суду про видачу обмежувального припису, терміном на 3 місяці та просить: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування нею - ОСОБА_1 ; -особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;заборонити вести будь-які види листування, телефонні переговори СМС -переписок із ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Правова позиція заінтересованої особи

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , своєї позиції щодо заявлених вимог про видачу щодо нього обмежувального припису не висловив.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого чоловіка звернулася ОСОБА_2 , як особа, яка постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до рапорту старшого інспектора-чергового Верховинського РВП В.Павлюка, вбачається, що 29.10.2022 до Верховинського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про те що батько поводить себе неадекватно, дибоширить, зі слів заявника пошкодив майно (а.с.4).

Із заяви ОСОБА_1 від 29.10.2022 на ім`я начальника Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, вбачається що вона просить притягнути до адміністратвної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно неї та дітей. Ображає її, чим принижує честь та гідність (а.с. 13).

Відповідно до довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 по факту вчинення домашнього насильства чоловіком ОСОБА_2 від 15.11.2022, вбачається, що 29.10.2022 до Верховинського РВП надійшло звернення від ОСОБА_1 про те, що 29.10.2022 в с.Пробійнівка Верховинського району чоловік ОСОБА_2 за місцем проживання вчиняє домашнє насильство в сім`ї. Матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_1 зареєстровані в ІТС ІПНПУ (ЖЄО) №1574 та книзі звернень громадян Верховинського РВП від 29.10.2022.

Перевіркою встановлено, що 29.10.2022 близько 17.00год ОСОБА_2 знаходячись дома за місцем проживання у нетверезому стані через сімейно-побутові питання вчинив зі своєю дружиною сімейну сварку, в результаті якої ображав її нецензурними словами, принижував честь та гідність, кричав, штовхав дружину. Опитаний з даного приводу ОСОБА_2 підтвердив факт вчинення ним домашнього психологічного та фізичного насильства, вину визнав та запевнив, що подібних дій більше вчиняти не буде. За вказаним фактом відносно ОСОБА_2 07.11.2023 було складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП, який скеровано для розгляду до Верховинського районного суду (а.с. 12).

Постановою Верховинського районного суду від 22.11.2022 справу про приятгнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (подія мала місце 29.10.2023, протокол від 07.11.2022). Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що між нею та чоловіком була проста сімейна сварка, в ході якої вони обоє висловлювали свої позиції (а.с.22).

Відповідно до рапорту старшого інспектора-чергового Верховинського РВП В.Павлюка, 04.11.2022 о 18.16год до Верховинського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 жителя с. Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області про те, що батько в стані сп`яніння виганяє з будинку та б`є матір (а.с.15).

Із заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, вбачається що вона просить прийняти відповідних заходів впливу до чоловіка ОСОБА_2 , який 04.11.2022 приблизно о 18.00год прийшов додому у нетверезому стані та вчинив по відношенні до неї домашнє психологічне та фізичне насильство в сім`ї, а саме ображав нецензурними словами, голосно кричав, принижував її честь і гідність, а також вдарив її декілька разів руками по тілу, не спричинивши тілесних ушкоджень, а завдавши фізичного болю (а.с.16).

Відповідно до Довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 по факту вчинення домашнього насильства чоловіком ОСОБА_2 від 15.11.2022, вбачається, що 04.11.2022 до Верховинського РВП надійшло звернення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 жит. с.Пробійнівка Верховинського району, про те, що в с. Пробійнівка Верховинського району чоловік ОСОБА_2 за місцем проживання вчинив домашне насильство в сім`ї. Матеріали перевірки за зверненням від ОСОБА_1 зареєстровані ІТС ІПНПУ (ЖЄО) № 1604 та книзі звернень громадян Верховинського РВП від 04.11.2022. Перевіркою встановлено, що 04.11.2022 близько 18.00год ОСОБА_2 знаходячись дома за місцем проживання в нетверезому стані через сімейно- побутові питання вчинив із своєю дружиною сімейну сварку, в результаті якої ображав її нецензурними словами, принижував честь та гідність, кричав, завдав кілька ударів по тілу дружини не спричинивши їй тілесних ушкоджень, а завдавши фізичного болю. Опитаний з даного приводу ОСОБА_2 підтвердив факт вчинення ним домашнього психологічного та фізичного насильства відносно своєї дружини, та свою вину у вчиненні домашнього насильства визнав та сам запевнив, що подібних дій вчиняти не буде, тому здійснивши оцінку форми ризиків ОСОБА_9 був винесений терміновий заборонний припис терміном на три доби з виселенням його із житлового будинку. Враховуючи наведене встановлено, що в діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення не встановлено, a наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та 14.11.2022 на ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП який направлено на розгляд Верховинського районного суду та з даного приводу перевірку за зверненням ОСОБА_1 завершено. (а.с. 14).

Постановою Верховинського районного суду від 22.11.2022 справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (подія мала місце 04.11.2023, протокол від 14.11.2022). Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що між нею та чоловіком була сварка, в ході якої вони обоє кричали один на одного, слова, які чоловік висловлював у її сторону не принижували її честі та гідності, і жодних итілесних ушкоджень, чоловік їй не наносив, а заяву у поліцію вона написала бо погарячкувала. (а.с. 23).

Відповідно до рапорту старшого інспектора-чергового Верховинського РВП Я. Мартищука вбачається, що 08.01.2023 о 17.45год до Верховинського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жительки с.Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області про те, що чоловік поводиться агресивно, вчиняє насильство (а.с.17).

Відповідно до Довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 по факту вчинення домашнього насильства чоловіком ОСОБА_2 від 20.01.2023, вбачається, що 08.01.2023 до Верховинського РВП надійшло звернення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 жит. с. Пробійнівка Верховинського району, про те, що 08.01.2023 в с. Пробійнівка Верховинського району чоловік ОСОБА_2 за місцем проживання вчинив домашнє насильство в сім`ї. Матеріали перевірки за зверненням від ОСОБА_1 зареєстровані в ІТС ІПНПУ (ЖЄО) № 37 та книзі звернень громадян Верховинського РВП від 08.01.2023.

Перевіркою встановлено, що 08.01.2023 близько 17.45 год. ОСОБА_2 знаходячись дома за місцем проживання в нетверезому стані через сімейно- побутові питання вчинив із своєю дружиною сімейну сварку в результаті якої ображав нецензурними словами, принижував честь та гідність, кричав, штовхав свою дружину. Опитаний з даного приводу ОСОБА_2 підтвердив факт вчинення ним домашнього психологічного та фізичного насильства відносно своєї дружини, та свою вину у вчиненні домашнього насильства визнав та сам запевнив, що подібних дій вчиняти не буде. Враховуючи наведене встановлено, що в діях ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення не встановлено, a наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та 13.01.2023 на ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП який направлено на розгляд Верховинського районного суду та з даного приводу перевірку за зверненням ОСОБА_1 завершено (а.с. 18).

Відповідно до рапорту старшого інспектора-чергового Верховинського РВП В.Павлюка від 09.01.2023, вбачається, що 09.01.2023 о 15.13год до Верховинського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_1 жительки с. Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області про те, що чоловік вчиняє домашнє насильство та застосовує фізичну силу. Є 6 малих дітей (а.с.19).

Відповідно до Довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 по факту вчинення домашнього насильства чоловіком ОСОБА_2 від 27.01.2023, вбачається, що 09.01.2023 до Верховинського РВП надійшло звернення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 жит. с. Пробійнівка Верховинського району, про те, що 09ивання вчинив домашнє насильство в сім`ї. Матеріали перевірки за зверненням від ОСОБА_1 зареєстровані в ІТС ІПНПУ (ЖЄО) №41 та книзі звернень громадян Верховинського РВП 09.01.2023.

Перевіркою встановлено, що 08.01.2023 близько 15:13 год. ОСОБА_2 знаходячись дома за місцем проживання в через сімейно- побутові питання вчинив із своєю дружиною сімейну сварку в результаті якої ображав нецензурними словами, принижував честь та гідність, кричав, штовхав свою дружину. Опитаний з даного приводу ОСОБА_2 підтвердив факт вчинення ним домашнього психологічного та фізичного насильства відносно своєї дружини, та свою вину у вчиненні домашнього насильства визнав та сам запевнив, що подібних дій вчиняти не буде. Враховуючи наведене встановлено, що в діях ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення не встановлено, a наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та 13.01.2023 на ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП який направлено на розгляд Верховинського районного суду та з даного приводу перевірку за зверненням ОСОБА_1 завершено (а.с. 18).

Постановою Верховинського районного суду від 15.03.2023 ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП застосовано до ОСОБА_11 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн (а.с. 24).

Відповідно до рапорту старшого інспектора-чергового Верховинського РВП Б. Єремійчука 05.05.2023, вбачається, що 05.05.2023 о 02.26год до Верховинського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_1 жительки с. Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області про те, що чоловік вчиняє домашнє насильство та застосовує фізичну силу. (а.с.21).

Оцінка суду.

Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказує, що ОСОБА_2 відносно неї вчиняє, як психологічне, так і фізичне домашнє насильство, у зв`язку з чим остання потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Главою 13 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства.

Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.п. 14 та 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

У порядку визначному ч.1 та 2ст. 26 цього Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ч.3 ст.26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону).

Отже, за своєю правовою природою обмежувальний припис не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію та направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків такого насильства.

У п.9 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Зважаючи на вищенаведене, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів сторін тощо.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року по справі № 756/2072/18.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три окремі норми: перша (міститься в першому реченні абз. 1) має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма (в другому реченні того ж абзацу) охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма (сформульована в абз. 2) визнає право договірних держав, зокрема, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited v. Ukraine», № 19336/04, § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

- втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;

- якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;

- втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи з урахуванням того, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Верховний Суд, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону, дійшов висновку про те, що вимоги заявника про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони кривднику перебувати у квартирі - місці проживання заявника, заборони кривднику наближатися на визначену відстань до 2 км до цього місця проживання підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції. Частина 4 ст. 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічне твердження закріплене і в ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст.77-80 ЦПК України характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

З матеріалів справи вбачається, що заявник та заінтересована особа перебувають у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу у них народилося шестеро дітей.

Також у судовому засіданні встановлено, що між заявником та заінтересованою особою склались та існують неприязні відносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася у правоохоронні органи, а саме: до Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області щодо неправомірних мір її чоловіка ОСОБА_2 , який вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, чинить моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у її сторону, погрожує фізичною розправою.

Відповідно до постанови Верховинського районного суду від 15.03.2023 ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП. Зокрема, зі змісту постанови вбачається, що 08.01.2023 близько 17.45год у с. Пробійнівка Верховинського району Верховинського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав, шарпав за одяг, ображав нецензурними словами. Окрім цього, 09.01.2023 близько 15.30год у с. Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області за місцем проживання , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав, шарпав за одяг, ображав нецензурними словами.

Відповідно до рапорту старшого інспектора-чергового Верховинського РВП Б. Єремійчука від 05.05.2023, вбачається, що 05.05.2023 о 02.26год до Верховинського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_1 жительки с. Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області про те, що чоловік вчиняє домашнє насильство та застосовує фізичну силу.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявника, а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 .

При цьому, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Разом з тим, суд, приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та видачу обмежувального припису, відмовивши при цьому в частині вимог заявниці щодо заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 метрів до місця роботи ОСОБА_12 , враховуючи, що остання не надала жодних доказів про те, що вона працює та де саме, а також в частині вимог щодо заборони наближатися на відстань 50 метрів до інших місць частого відвідування ОСОБА_12 , оскільки заявницею не конкретизовано такі.

Судові витрати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст. 350-5 ЦПК України, суд відносить їх на рахунок держави.

Керуючись статтями 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 294, 350-1, 350-5, 350-6, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю: заінтересованої особи: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 на строк 2 місяці з заборонами щодо:

- перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- ведення листування, телефонних переговорів, SMS- або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В задовроленні решти вимог заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису повідомити Верховинське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Пробійнівського старостинського округу Верховинського району Івано-Франківської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання, за адресою: с. Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ДЖУС