справа № 274/1409/23
провадження № 2/0274/722/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.04.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

В березні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 11.08.2018 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 213, а також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування пред`явлених вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спільне життя не склалось в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства, вирішення матеріально побутових проблем. Сторони проживають окремо. Зазначає, що не бажає примирення, впевнена, що сімейні та шлюбні стосунки з відповідачем налагодити неможливо. Вказує, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти в достатньому розмірі на утримання дитини не надає, хоча працює та має стабільний дохід.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 20.03.2023 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін ( а.с. 21-22).

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог ( а.с. 3,25).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб між сторонами 11.08.2018 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 213. (а.с. 13).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,11).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, твердять, що примирення неможливе, тому виходячи із засад добровільності шлюбу, суд доходить висновку, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим та шлюб слід розірвати.

За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років складає 2272, 00 гривні.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем за вимогами про стягнення аліментів та стягує з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заявленому позивачкою - 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_1 .

Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати позивачки по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, в розмірі 1073,60 грн.( а.с. 5).

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду за вимогу про стягнення аліментів, в розмірі 1073,60 грн, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12-13,76-81,89,141,206,211,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 11.08.2018 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 213 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кустин, Бердичівського району, Житомирської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко