ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Суми

Справа №950/2432/21

Номер провадження 22-ц/816/749/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Товариство з обмежено відповідальністю «Міжрегіональний центр фондових технологій»,

відповідачі - ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру в Сумській області,

третя особа - Лебединська територіальна громада в особі Лебединської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «Міжрегіональний центр фондових технологій»

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 07 березня 2023 року у складі судді Косолапа В.М., ухвалене в м. Лебедин, повний текст якого складено 14 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року Товариство з обмежено відповідальністю «Міжрегіональний центр фондових технологій» (далі - ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, третя особа: Лебединська територіальна громада в особі Лебединської міської ради, про усунення перешкод у користуванні (державній реєстрації) земельної ділянки.

Свої вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій» є власником земельних ділянок загальною площею 57,85 га на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району (с. Патріотівка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 174502, виданим Лебединською державною адміністрацією 12 березня 2004 року. Згідно з державним актом, земельним ділянкам, які належать ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій», присвоєно кадастрові номери: :11:001:0019, :11:001:0021, :11:001:0023, :11:001:0026, :11:001:0029.

Вказувало, що з метою актуалізації інформації та нанесення меж земельних ділянок на публічну кадастрову карту звернулося до землевпорядної організації. При виготовленні технічної документації було встановлено, що земельна ділянка :11:001:0023 поділена на 11 земельних ділянок між невстановленими особами. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості реалізувати свої права на зазначену земельну ділянку. При розробленні технічної документації по новосформованим земельним ділянкам до ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій» ніхто не звертався, меж земельних ділянок не погоджував, межових знаків не передавав.

При зверненні до відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, рішенням від 17 серпня 2018 року № РВ-018 йому було відмовлено.

Зазначало, що однією із земельних ділянок, з якою перетинається його земельна ділянка, є земельна ділянка з кадастровим номером :14:002:0285, яка належить ОСОБА_1 на праві власності. Підставою виникнення права власності відповідача на таку земельну ділянку є наказ Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 14 травня 2018 року № 18-3042/16-18-СГ. Таким чином, право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку виникло набагато пізніше ніж право власності ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій».

Також вказувало, що на момент державної реєстрації земельної ділянки відповідача з кадастровим номером :14:002:0285 земельна ділянка не була вільна, так як перебувала у його власності, а тому у зв`язку з проведенням державної реєстрації зазначеної земельної ділянки, товариство позбавлено можливості внести відомості до Державного земельного кадастру про належну йому земельну ділянку, що є порушенням його прав.

Посилаючись на вищевказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просило суд усунути перешкоди у користуванні (державній реєстрації) земельної ділянки, яка належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 174502, виданого Лебединською державною адміністрацією 12 березня 2004 року шляхом: визнання неправомірним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 14 травня 2018 року № 18-3042/16-18-СГ про затвердження документації із землеустрою; скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :14:002:0285, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, та закриття щодо неї Поземельної книги; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41232899 від 23 травня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 (номер запису про право власності 26273598) на земельну ділянку з кадастровим номером :14:002:0285, площею 2,0 га з припиненням права власності та закриттям розділу, а також стягнути на його користь з відповідачів судові витрати.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 07 березня 2023 року у задоволенні позову ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було встановлено, що на підставі рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2016 року ТОВ «Квант Інвест» належало право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :14:002:0002 за межами населених пунктів на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ТОВ «Квант Інвест», земельна ділянка з кадастровим номером :14:002:0002 поділена і утворено 15 земельних ділянок, в тому числі площею 135,7694 га з кадастровим номером :14:002:0008. Однак, судом першої інстанції не враховано той факт, що вказаним рішенням суду жодним чином не зачіпалося питання існування земельної ділянки площею 14,8 га (кадастровий номер :11:001:0023), належної на праві власності ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій». Також у рішенні суду не вказано, яким чином співвідносяться між собою земельні ділянки ТОВ «Квант Інвест» з кадастровим номером :14:002:0008 та ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій з кадастровим номером :11:001:0023.

Вказує, що рішення суду першої інстанції не містить посилань на те, яка саме земельна ділянка перетинається із ділянкою з кадастровим номером :14:002:0285.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що земельна ділянка ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій», кадастровий номер :11:001:0023 виникла як об`єкт цивільних прав з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку 12 березня 2004 року. Натомість земельна ділянка ОСОБА_1 виникла як об`єкт цивільних прав на підставі наказу про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність від 14 травня 2018 року № 18-3042/16-18-СГ.

Від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, як ухвалене при повному з`ясуванні обставин справи, із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій» - адвоката Нагорного В.Б., який підтримав скаргу, представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Мазурова А.В. який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій» є власником земельної ділянки площею 57,85 га на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області, цільове призначення для ведення підсобного сільського господарства (т. 1, а.с. 16).

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 17 серпня 2018 року № РВ-018 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в тому числі у зв`язку із тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :14:002:0285 перетинається із земельною ділянкою, площа співпадає на 7,0846 % (т. 1, а.с. 17).

Вказане рішення містить відомості про перетин інших 10 земельних ділянок, окрім земельної ділянки ОСОБА_1 :14:002:0285).

Згідно з витягом із Державного земельного кадастру від 01 жовтня 2021 року, земельна ділянка площею 2 га, з кадастровим номером :14:002:0285, яка знаходиться на території Ворожбянської сільської ради, категорія: землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, зареєстрована 02 травня 2018 року (т. 1, а.с. 18-20).

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 вересня 2021 року, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :14:002:0285 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 14 травня 2018 року № 18-3042/16-18-СГ (т. 1, а.с. 21).

Згідно з інформаційною довідкою відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07 березня 2018 року № 121/406-18, земельні ділянки, які планується для надання у власність (в тому числі ОСОБА_1 ), розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :14:002:0008, власником якої є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (т. 1, а.с. 56).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 14 березня 2018 року № 18-1089/16-18-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 54).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 14 травня 2018 року № 18-3042/16-18-СГ ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :14:002:0285) із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області (т. 1, а.с. 52).

Також судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :14:002:0008 була сформована в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :14:002:0002, яка знаходилась у постійному користуванні ТОВ «Квант Інвест 2015».

У провадженні Господарського суду Сумської області перебувала справа № 920/369/16 за позовом ТОВ «Квант Інвест 2015» до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права користування земельною ділянкою. Рішенням Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2016 року визнано за ТОВ «Квант Інвест 2015» право постійного користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :14:002:0002, площею 1276,2806 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Указаним рішенням суду встановлено, що рішенням XVIII сесії XXIII скликання Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області від 26 жовтня 2000 року затверджено технічний звіт по інвентаризації земель, наданих підсобному господарству ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе», розміщених на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району загальною площею 1276,28 га, а також закріплено за підсобним господарством ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе» в постійне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району, загальною площею 1276,28 га.

На підставі вказаного рішення Сумському МНВО ім. Фрунзе було видано державний акт на право постійного користування землею серії Б № 018193, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 9.

12 серпня 2004 року між ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» і ТОВ «Квант» було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ТОВ «Квант» набув у власність цілісний майновий комплекс що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на спірній земельній ділянці. У свою чергу, 18 вересня 2015 року ТОВ «Квант Інвест 2015» і ТОВ «Квант» уклали договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач набув у власність цілісний майновий комплекс що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці загальною площею 1276,2806 га, кадастровий номер :14:002:0002.

Також у рішенні суду вказано, що цільове призначення земельної ділянки загальною площею 1276,2806 га з кадастровим номером :14:002:0002 жодного разу не було змінено з моменту її передачі у постійне користування рішенням XVIII сесії XXIII скликання Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області від 26 жовтня 2000 року (т. 1, а.с. 221-224).

Таким чином в межах даної цивільної справи судом встановлено, що на підставі рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2016 року по справі № 920/369/16 ТОВ «Квант Інвест 2015» належало право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :14:002:0002.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 18 листопада 2016 року № 18-5372/16-16-СГ надано згоду на поділ земельної ділянки загальною площею 1276,2806 га (кадастровий номер :14:002:0002), яка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Квант Інвест 2015» (т. 1, а.с. 140).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ТОВ «Квант Інвест 2015» за межами населених пунктів на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області, в ході поділу земельної ділянки з кадастровим номером :14:002:0002, утворено 15 земельних ділянок, в тому числі площею 135,7694 га з кадастровим номером :14:002:0008 (т. 1, а.с. 142, 153).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07 березня 2017 року № 18-1609/16-17-СГ, на підставі клопотання ТОВ «Квант Інвест 2015», припинено право постійного користування останнього на земельну ділянку державної власності загальною площею 135,7694 га. Земельну ділянку віднесено до земель запасу державної власності Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області (т. 1 а.с. 174-175).

Таким чином, земельна ділянка, яка передана ОСОБА_1 у власність :14:002:0285), передана йому в межах норм безоплатної приватизації із земель державної власності, якими Головне управління Держгеокадастру у Сумській області розпоряджалось відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України.

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій», суд першої інстанції виходив з того, що скасування наказу як підстави отримання земельної ділянки у власність, скасування її реєстрації в Державному земельному кадастрі та подальше позбавлення ОСОБА_1 права на неї, з урахуванням наданих позивачем доказів, становитиме непропорційне втручання у права ОСОБА_1 на мирне володіння своїм майном та не забезпечить справедливого балансу між інтересами ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій» та правами ОСОБА_1 .

Суд також дійшов висновку про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :14:002:0285 передана у власність ОСОБА_1 належним суб`єктом із земель державної власності, а тому позовні вимоги щодо визнання неправомірним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 14 травня 2018 року № 18-3042/16-18-СГ, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :14:002:0285, закриття щодо неї Поземельної книги, скасування державної реєстрації права власності задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2, 3 вищевказаної статті набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до положень ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій», всупереч вищезазначеним вимогам закону, не надано суду належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що земельна ділянка ОСОБА_1 дійсно накладається на земельну ділянку ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій».

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано лише рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 17 серпня 2018 року № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, із якого неможливо встановити з якою саме земельною ділянкою перетинається земельна ділянка відповідача.

Крім того, матеріали справи не містять технічної документації, яка подавалася позивачем державному кадастровому реєстратору, а також інших відомостей стосовно розташування спірної земельної ділянки ОСОБА_1 та земель ТОВ «Міжрегіональний центр фондових технологій», їх конфігурації, місця знаходження тощо. Також позивачем не заявлялось до суду першої інстанції клопотання про проведення експертизи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 земельна ділянка з кадастровим номером :14:002:0285 передана у власність у законний спосіб, у межах норм безоплатної приватизації із земель державної власності, якими Головне управління Держгеокадастру у Сумській області розпоряджалось відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, а скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 14 травня 2018 року № 18-3042/16-18-СГ, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :14:002:0285, закриття щодо неї Поземельної книги, скасування державної реєстрації права власності та подальше позбавлення відповідача права на земельну ділянку призведе до втручання у право на мирне володіння майном відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «Міжрегіональний центр фондових технологій» залишити без задоволення.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 07 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук