Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1785/23
Номер провадження2-о/711/83/23
РІШЕННЯ
14 червня 2023 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:
головуючого судді Демчика Р.В.,
при секретарі Кофановій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Антонюк Ірини Андріївни про встановлення юридичного факту, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області,
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Антонюк І.А. звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, вказуючи, що в 1994 році вона була працевлаштована в закрите акціонерне товариство «Ладога», код 21386498, яке знаходилось за адресою м.Черкаси вул.Боженка,7. Відповідно до витягу з реєстру фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб ЗАТ «Ладога», дата взяття на облік 12.12.1994 року, з 19.10.2005 року перебуває в стані припинення, підстава за судовим рішенням.
Вказує, що з 17.11.1994 року працювала на посаді бухгалтера ЗАТ «Ладога» (наказ про прийняття №8 від 17.01.1994 р.), з 20.12.1994 року працювала на посаді головного бухгалтера ЗАТ «Ладога» магазин №19 (наказ про перевод №11 від 20.12.1994 р.), 25.12.1997 року звільнена з посади голвонго бухгалтера ЗАТ «Ладога» у зв`язу з приватизацією магазину/об`єкту (наказ про звільнення №82 від 25.12.1997 р.). На час працевлаштування, при внесенні в трудову книжку запису про зарахування, переведення та звільнення, спеціалістом по кадрах організаційно-правова форма підприємства була зазначена як ЗАО №Ладога№, натомість печатка підприємства. Якою завірені записи містить назву Акціонерне товариство «Ладога».
У зв`язку з вищевикладеним, просить встановити факт, що ОСОБА_2 , дійсно працювала в період з 17.11.1994 року по 20.12.1994 року на посаді бухгалтера Закритого акціонерного товариства «Ладога» , в період з 20.12.1994 року по 25.12.1997 р. на посаді головного бухгалтера Закритого акціонерного товариства «Ладога», магазин №19.
Заявник ОСОБА_1 та представник заявника адвокат Антонюк І.А в в судове засідання не з`явилися. До потачку розгляду справи подали заяву про розгляд справи без їх участі. Вимоги, викладені в заяві підтримали в повному обсязі.
Представник ГУ ПФУ в Черкаській області в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без участі представника фонду.
За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії Свідоцтва про шлюб, 06 липня 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .
Згідно Довідки №20 від 25.12.1997 р., виданої Акціонерним товариством «ЛАДОГА» (код 21385498), ОСОБА_4 дійсно працювала на підприємстві АТ «ЛАДОГА» у період:
-з 17.11.1994 р. (наказ на прийняття №8 від 17.11.1994 р.) на посаді бухгалтера;
-з 20.12.1994 р. (наказ на перевід № 11 від 20.12.1994 р.);
-по 25.12.1997 р. (наказ на звільнення №62 від 25.12.1997 р.) звільнення в зв`язку з приватизацією магазину/об`єкту.
Згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 від 01 липня 1985 року на ім`я ОСОБА_6 , 17.11.1994 року внесено запис про прийняття на посаду бухгалтером в ЗАО «Ладога», 20.12.1994 переведена на посаду головного бухгалтера в ЗАО «Ладога», 25.12.1997 року звільнена з роботи в магазині №19 ЗАО «Ладога», в зв`язку з приватизацією об`єкта. Печатка підприємства, якою завірені записи містить назву Акціонерне товариство «Ладога».
Відповідно до Витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Закрите акціонерне товариство «ЛАДОГА», ідентифікаційний код юридичної особи 21385498, м.Черкаси пров.Боженка, буд.7), перебає в стані припинення 19.10.2006.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.
Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
У правовій позиції викладеній Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період.
В заявниці відсутня можливість звернутись до підприємства (установи, організації) за бувшим робочим місцем для виправлення неточностей у трудовій книжки, в даному випадку рішення суду не замінює собою документ, який виданий роботодавцем, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому наддасть можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать заявниці відповідно до положень ст. 46 Конституції України.
Як роз`снив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають-юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Відповідно до п. 12 вказаної Постанови суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Оскільки з досліджених у судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що заявник дійсно працювала в період з 17.11.1994 року по 25.12.1997 року в Закритому акціонерному товаристві «ЛАДОГА», тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, вважає за необхідне заяву задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд ,-
Заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Антонюк Ірини Андріївни про встановлення юридичного факту, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), працювала в Закритому акціонерному товаристві «Ладога» в період з 17.11.1994 року по 20.12.1994 року на посаді бухгалтера, в період з 20.12.1994 року по 25.12.1997 року на посаді головного бухгалтера, Закритого акціонерного товариства «Ладога» магазин №19.
Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Р. В. Демчик