1Справа № 335/4933/23 2-о/335/174/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2023 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пономаренко Олександра Олександровича, заінтересована особа: Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України, про встановлення факту, який має юридичне значення, встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України в порядку ст.ст. 315-319 ЦПК України,
ВСТАНОВИВ:
08.06.2023 року заявник ОСОБА_1 , в особі адвоката Пономаренко О.О., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою, заінтересована особа: Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України, про встановлення факту, який має юридичне значення, встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України в порядку ст.ст. 315-319 ЦПК України в якій просить встановити факт позбавлення ОСОБА_1 особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України у період з 04.04.2022 року по 06.04.2022 року.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Так, згідно частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Суд вказує, що місцем проживання заявника в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статей 27, 28 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Суд зазначає, що згідно частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з положеннями частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 (далі Правила № 207), в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 року № 579 було внесено зміни до пункту 9 Правил № 207, а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017 року.
Таким чином, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце проживання/перебування особи.
Одночасно із цим, згідно положень Закону № 1706-VII, Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.
Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 року № 646, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509.
Таким чином, враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування
З наведеного вбачається, що у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи розмежовуються зареєстроване та фактичне місця проживання.
Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суд вказує, що надана заявником довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування заявника за адресою: АДРЕСА_2 , а підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік за такою адресою.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.
Згідно із Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).
Оскільки до відкриття провадження по справі встановлено, що місце реєстрації заявника належить до територіальної юрисдикції Токмацького районного суду Запорізької області, то суд доходить висновку, що дана цивільна справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, у зв`язку із чим її слід направити справу за підсудністю, визначеною згідно ст. 316 ЦПК України.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 10.03.2022 року № 4/0/9-22, змінив територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області, на Синельниківський районний суд Дніпропетровської області.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 294, 316 ЦПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Передачу справи на розгляд до Синельниківського районного суду Дніпропетровської області здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя В.О. Макаров