Справа № 715/841/22
Провадження № 2/715/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року смт. Глибока

Глибоцький районний Чернівецької області

у складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, треті особи: Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Служба автомобільних доріг у Чернівецькій області та ДП «Чернівецький облавтодор» про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням 20 сесії 5 скликання Тарашанської сільської ради від 06.10.2008 рок № 90/20/08 йому безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,1609 га для ведення особистого селянського господарства на які він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №364394, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право власності на землю за № 28 від 24.11.2008 року. Вказує на те, що земельна ділянка загальною площею 0,1609 га складалася із 2 земельних ділянок розміром 0,0837 га кадастровий номер :01:002:0529 та 0,0772 га кадастровий номер :01:002:0528.

Посилається на те, що рішенням XXXI сесії V скликання Тарашанської сільської ради від 25.02.2010 р. № 12-ХХХІ/10 йому надано дозвіл на виготовлення чотирьох державних актів на кожну земельну ділянку:

- площею 0,0837 га кадастровий номер :01:002:0529 на 0,0418 га та 0,0419 га;

- площею 0,0772 га кадастровий номер :01:002:0528 на 0,0386 га та 0,0386 га.

Після чого ним було розроблено проект землеустрою та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення 4 земельних ділянок у власність площею 0,0386 га, 0,0386 га, 0,0418 га та 0,0419 га, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації на території с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області та отримано Державні акти на право власності на земельні ділянки від 09.04.2010 р: ЯИ №895070, ЯИ №895071, ЯИ №895073, ЯИ №895072. (кадастрові номери: :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576 відповідно).

Посилається на те, що вказані ділянки перебували в одному масиві та знаходилися згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №364394 між землями Служби автомобільних доріг в Чернівецькій області.

Вказує на те, що рішенням Тарашанської сільської ради від 04.12.2020 року № 18 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ділянки з кадастровим номером :01:002:0005 площею 0,2323 га відповідачу ОСОБА_3 та зареєстровано за ним право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (витяг від 21.12.2020 №237987476). Зазначає, що виділена земельна ділянка відповідачу знаходиться на тому ж місці, що і належні йому вищевказані земельні ділянки, відповідно його протиправно побавлено права приватної власності на землю.

Зважаючи на викладене, просив суд витребувати із чужого незаконного володіння на його користь земельну ділянку загальним розміром 0,1609 га, (що складається із 4 земельних ділянок площею 0,0386 га, 0,0386 га, 0,0418 га та 0,0419 га), яка на даний час є частиною земельної ділянки ОСОБА_3 , з кадастровим номером :01:002:0005 площею 0,2323 га та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0005 площею 0,2323 га з припиненням речових прав на неї, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , а також просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Відповідач Тарашанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області подала до суду відзив на позов, посилаючись на безпідставність позовних вимог просила суд відмовити у задоволені позову. При цьому вказували на те, що вони не є неналежними відповідачем по даній справі, оскільки сільська рада не володіє земельною ділянкою, яку позивач просить витребувати у ОСОБА_3 та земельна ділянка, державну реєстрацію якої просить скасувати позивач не зареєстрована за сільською радою.

Крім того, звертала увагу суду на те, що позивач ОСОБА_1 отримав земельну ділянку у власність з порушенням порядку, зокрема, без відома та погодження сільської ради позивачем проведено розподіл земельної ділянки з 0,1609 га на дві площею 0,0837 га та 0,0772 га та без виготовлення проекту відведення на вказану земельну ділянку.

Також посилалася на те, що фактичне місце розташування земельних ділянок не відповідає інформації, що зазначена у правовстановлюючому документі позивача.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області направило до суду письмові пояснення. При цьому звертало увагу суду на те, що передання земельної ділянки у власність здійснюється на підставі проекту відведення. Також зазначало, що право витребувати майно на підставі ст. 388 ЦК України має тільки власник, при цьому саме позивач має довести володіння цим майном до його вибуття. Крім того, посилалося на те, що відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України та ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельна ділянка припиняє існування як об`єкті цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі рішення суду, внаслідок визнання незаконної такої державної реєстрації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник служби автомобільних доріг Пастух В.В. в судовому засіданні пояснив, що про накладання земельної ділянки на їх землю вони дізналися із висновків експертиз, однак, будь яких вимог про скасування Державних актів чи витребовування земель вони не пред`являли.

Представник Головного управляння Держгеокадастру у Чернівецькі області Сергій Савчук в судове засідання не з`явився, просив суд справу розглянути в його відсуніть та при винесенні рішення врахувати подані ними письмові пояснення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України).

Приписами ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено нормами ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Основним критерієм об`єкта цивільних правовідносин є його оборотоздатність, тобто можливість вільно відчужуватися або переходити від однієї особи, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до статей 125, 126 Земельного кодекс України виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Згідно з пунктом 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Отже, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі, її кадастровий номер, розмір, межі та координати, які містяться у Державному земельному кадастрі, і використовуються реєстратором за умови наявності таких відомостей у ньому.

Положеннями ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України унормовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом положень частин першої - четвертої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Судом встановлено, що рішенням Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 19.10.2007 року № 59-ХІІ/07 позивачу ОСОБА_1 передано у власність безоплатно земельну ділянку в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області площею 0,76 га, з них 0,51 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд.

Рішенням Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 06.10.2008 року № 90-ХХ/08 попереднє рішення від 19.10.2007 р. № 59-ХІІ/07 визнано таким, що втратило чинність і позивачу ОСОБА_1 передано у власність безоплатно земельну ділянку в с. Тарашани Глибоцького району Чернівецької області площею 0,7844 га, з них 0,5344 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. При цьому слід зауважити, що в матеріалах справи наявні три рішення Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 06.10.2008 року № 90-ХХ/08, що відрізняються між собою за змістом (рішення надане позивачем ОСОБА_1 , рішення, що є в технічні документації із виготовлення державних актів на право власності та в протоколі ХХ сесії V скликання від 06.10.2008 року).

На підставі вказаного рішення позивачу розроблено технічну документацію по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки.

Згідно пояснювальної записки розробником вказано, що в результаті виконаних землевпорядних робіт позивачу виготовлено державні акти на право власності на землю:

кадастровий номер :01:002:0469 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

кадастровий номер :01:002:0470 площею 0,0636 га для ведення особистого селянського господарства;

кадастровий номер :01:002:0471 площею 0,3099 га для ведення особистого селянського господарства;

кадастровий номер :01:003:0528 площею 0,0772 га для ведення особистого селянського господарства;

кадастровий номер :01:003:0529 площею 0,0837 га для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, встановлено, що рішенням Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25.02.2010 року № 12-ХХХІ/10 позивачу ОСОБА_1 дозволено поділ земельної ділянок кадастровий номер :01:003:0528 площею 0,0772 га для ведення особистого селянського господарства на земельні ділянки площею 0,0386 га та 0,0386 га та земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0529 площею 0,0837 га для ведення особистого селянського господарства на земельні ділянки площею 0,0418 га та 0,0419 га.

Позивач ОСОБА_1 отримав 09.04.2010 року чотири Державні акти ЯИ № 895070, ЯИ № 895071, ЯИ № 895073, ЯИ № 895072, кадастрові номери земельних ділянок :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576 відповідно.

Встановлено, що каталоги координат земельних ділянок за кадастровими номерами :01:003:0528 та :01:003:0529 співпадають з поворотними точками земельних ділянок з координатами земельних ділянок за кадастровими номерами :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576.

Під час розгляду справи також встановлено, що в Державному земельному кадастрі, згідно з витягу ДЗК, на даний час, існує земельна ділянка надана позивачу ОСОБА_1 площею 0,837 га з кадастровим номером :01:003:0529, яка зазначена у Державному акті від 24.11.2008 року. Інформація про земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576, які просить витребувати у відповідача ОСОБА_3 у Державному земельному кадастрі знаходяться в шарі «архівні ділянки».

Шар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » це шар, який відображає контури земельних ділянок, які набули статусу архівних. Шар носить інформативний характер.

Тобто встановлено, що фактично відомості про державну реєстрацію земельних ділянок позивача, які він просить витребувати у відповідача ОСОБА_3 відсутні в державному земельному кадастрі.

Так, статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частин 1, 5 статті 5 Закону, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно зі п. б ч.2 ст.21 Закону до Державного земельного кадастру вносяться відомості про цільове призначення земельних ділянок щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до ч.3 ст.5 вказаного Закону порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Підпунктом 10 п. 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051), визначено, що до Державного земельного кадастру вносяться відомості про земельні ділянки, зокрема про цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), що включає такі складові: категорія земель згідно з пп. 6 п. 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно з ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону, у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, зацікавлена особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

Згідно із пунктом 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051, помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії; 5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель; 6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки; 7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 року та перенесені до Державного земельного кадастру.

Відомості про земельну ділянку та інші об`єкти Державного земельного кадастру у разі виправлення помилки щодо реєстрації земельної ділянки або виправлення помилкового перенесення відомостей про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки або виправлення помилки щодо інших об`єктів Державного земельного кадастру: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

У відповідності до п. 150 Порядку, якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для їх внесення, але потребують виправлення у зв`язку з виявленням технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє про це заявникові згідно з додатком 34 із зазначенням документів та технічних помилок у них, виправлення яких має передувати виправленню відповідних відомостей у Державному земельному кадастрі.

Також встановлено, що 04 грудня 2021 року рішенням Тарашанської сільської ради № 18 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0005 площею 0,2323 га відповідача ОСОБА_3 . Право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 проведено поділ вказаної земельної ділянки на дві окремі ділянки площею 0,083 га та площею 0,2240 га в межах раніше сформованої земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0005 площею 0,2323 га, тобто він залишається власником вказаних ділянок.

За висновком експерта, за результатами проведення земельно технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 26.07.2021 року № 258/259/21-29 встановлено, що земельні ділянки за кадастровими номерами :01:003:0528 та :01:003:0529, які в подальшому були поділені на нові чотири земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576 відповідно до фактичних меж зміщені та розвернуті.

Для приведення у відповідність фактичних меж земельних ділянок позивача ОСОБА_1 необхідно розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості загальною площею 0,1609 га та внести зміни до відомостей про координати поворотних точок земельних ділянок, на підставі заяви власника та документації із землеустрою. Оскільки фактичні межі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576 на місцевості не відповідають координатам меж внесених до Державного земельного кадастру.

При цьому експертами встановлено, що фактичний порядок користування земельними ділянками за кадастровими номерами :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576 за їх межами не відповідає порядку користування, визначеному правовстановлюючими документами. Фактичне розташування вказаних ділянок по відношенню до меж згідно правовстановлюючих документів розвернута та зміщена на землі служби автомобільних доріг в Чернівецькій області за кадастровим номером :01:002:0648 а також на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0751, що належить на праві власності ОСОБА_6 .

Також, як вказаним висновком експерта, так і висновком експерта за результатами проведення земельно технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 17.11.2021 року № 78/79/21-29 встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 за кадастровим номером :01:002:0005 площею 0,2323 га відповідно до правовстановлюючих документів, накладається на земельні ділянки за кадастровим номером :01:002:0573, :01:002:0574, що знаходяться у власності ОСОБА_1 , при цьому площа перетину, складає 0,0041 га.

При цьому експерт прийшов до висновку, що при прокладанні або вирівнюванні теодолітного ходу на момент його знімання було допущено грубу помилку розробником документації із землеустрою, яка призвела до зміщення земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 в північно західному напрямку в системі координат СК 63, яка є основою для ведення державного земельного кадастру на території України. В наслідок даного зміщення є недоцільним відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 , згідно розробленої документації із землеустрою та Державних актів на земельні ділянки, оскільки межі по визначеним координатах земельних ділянок не будуть взагалі відповідати межам на місцевості, а будуть зміщені в північно західному напрямку.

Згідно ст. 57 Закону України «Про землеустрій» Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель розробляється за рішенням власників (розпорядників) земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Під час дослідження виявлені помилки, які застосовані систем координат земельних ділянок (в тому числі помилки, що виникли при перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 01 січня 2013 року та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру та помилки у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) виправляються адміністратором Державного земельного кадастру або сертифікованим інженером землевпорядником шляхом перерахування координат земельних ділянок з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань про що вони за допомогою програмного забезпечення ДЗК та або засобами, визначеними у пункті 110-2 Порядку № 1051, повідомляють Державному кадастровому реєстратору , який вносить виправлені відомості до ДЗК та складає протокол за формою, згідно з додатком 30-1 до Порядку № 1051.

При цьому експерт ОСОБА_7 вказує, якщо ж координати земельних ділянок ОСОБА_1 привести до фактичного місця розташування, то згідно нових координат площа накладання становитиме 0,1355 га, а не 0,1609 га, як просить позивач. Разом з тим, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому слід зазначити, що позивачем ОСОБА_1 не оскаржено рішення про перенесення його земельних ділянок у Державному земельному кадастрі до шару «архівні ділянки», як і не розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення, відновлення меж земельних ділянок у натурі, не проведено інвентаризацію земель.

Тобто, на даний час встановлено, що земельні ділянки площею 0,0386 га, 0,0386 га, 0,0418 га та 0,0419 га втратили статус об`єкта цивільних прав.

Крім того, звертаючись до суду із позовом, позивач просив витребувати від відповідача земельну ділянку загальним розміром 0,1609 га, (що складається із 4 земельних ділянок площею 0,0386 га, 0,0386 га, 0,0418 га та 0,0419 га), яка на думку позивача, є частиною земельної ділянки ОСОБА_3 , з кадастровим номером :01:002:0005 площею 0,2323 га та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0005 площею 0,2323 га.

Разом з тим, слід зазначити, що при застосовуванні положень статті 387 ЦК України необхідно враховувати, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Об`єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути індивідуально визначена річ, яка існує в натурі на момент подання позову. Зазначене вище узгоджується зі змістом постанови Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі №6-1168цс15, постанов Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №556/1231/18, від 18 жовтня 2020 року у справі 310/2647/17-ц та від 30 вересня 2020 року у справі № 447/880/15-ц.

Позивач просить витребувати від відповідача частину земельної ділянки, площею 16,09 га, що складається із 4 земельних ділянок площею 0,0386 га, 0,0386 га, 0,0418 га та 0,0419 га (при тому, що вони втратили статус об`єкта цивільних прав). Загальна площа земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_3 становить 0,2323 га. Разом з тим, витребувати можна лише індивідуально визначену річ. При цьому суд звертає увагу на те, що згідно правовстановлюючих документів земельна ділянка ОСОБА_3 з кадастровим номером :01:002:0005 накладається на земельні ділянки позивача ОСОБА_1 з кадастровими номерами :01:002:0573, :01:002:0574, площа накладення становить 0,041 га.

Крім того, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника».

У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) зазначено, що «предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

З наведеного вбачається, що повернення земельних ділянок у володіння власника (титульного володільця) шляхом задоволення позовної вимоги про витребування майна в повній мірі не відбудеться з огляду на те, що земельні ділянки на які у позивача є Державні акти на право власності на земельні ділянки від 09.04.2010 р.: ЯИ №895070, ЯИ №895071, ЯИ №895073, ЯИ №895072, кадастрові номери: :01:002:0573, :01:002:0574, :01:002:0575, :01:002:0576 відповідно, втратили статус об`єкта цивільних прав, та накладаються не земельну ділянку відповідача частково, тому рішення суду про витребування майна не є підставою для здійснення реєстратором відповідних дій щодо проставлення відмітки про скасування державної реєстрації прав і відкриття закритого розділу державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи, оскільки за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право не на витребувані спірні земельні ділянки, а на новоутворену земельну ділянку, що не відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника земельної ділянки, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід вимовити.

Виходячи із наведеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, треті особи: Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Служба автомобільних доріг у Чернівецькій області та ДП «Чернівецький облавтодор» про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13 червня 2023 року.

Суддя: