Справа № 211/5097/22
Провадження № 6/211/9/23
У Х В А Л А

іменем України

15 червня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Мариненко Е.П.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Акціонерне товариство «Оксі Банк», ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

заявник ТОВ «Девелоп Фінанс» звернувся до суду з відповідною заявою та просить суд здійснити заміну стягувача з виконання виконавчого напису № 850 від 12.05.2010 по іпотечному договору № 014/08/11-17/039/08 від 02.09.2008 за № 8445 про звернення стягнення на житловий будинок, посилаючись на відступлення права вимоги за вказаним договором. В обґрунтування зазначено пояснили, що приватним нотаріусом 12 травня 2010 року було посвідчено виконавчий напис № 850 про звернення стягнення на житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0693 га по АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу перед АТ «Райффайзен Банк». Згідно відомостей АСВП, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання указаного виконавчого напису. 28.10.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-45, у тому числі й за вказаним вище кредитним договором. На підставі укладеного 29.10.2021 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Девелоп Фінанс» договору відступлення права вимоги № 114/2-45-1, до заявника перейшло право вимоги за кредитним договором № 014/154220/3670/74 від 02.09.2008, у зв`язку з чим заявник просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року прийнято заяву до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися, тому враховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 травня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. учинено виконавчий напис № 850 про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотечного договору № 014/08/11-17/039/08 від 02.09.2008, а саме: домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0693 га по АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості, що виникла перед АТ «Райффайзен Банк» за кредитним договором № 014/152420/3670/74 від 02.09.2008 (а.с. 10).

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII та пунктами 2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частин 1,2,5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статтею 515 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перелік підстав матеріального правонаступництва, які спричиняють процесуальне правонаступництво, містяться в статті 37 ЦПК України, відповідно до якої воно можливе на будь-якій стадії процесу , в тому числі у зобов`язанні на стадії виконання .

28 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-45 відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту та іпотеки, у тому числі за кредитним договором 014/152420/3670/74 від 02.09.2008 та іпотечним договором № 014/08/11-17/039/08 від 02.09.2008 (а.с. 12-18 копія договору з додатками).

29 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-45-1, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Девелоп Фінанс», а заявник набув право вимоги заборгованості за договорами кредиту та іпотеки, у тому числі за кредитним договором № 014/152420/3670/74 від 02.09.2008 та іпотечним договором № 014/08/11-17/039/08 від 02.09.2008(а.с. 19-29 копії договорів з додатками).

Відомостей про визнання вказаних договорів недійсними суду не надано.

Таким чином, встановлено, що ТОВ «Девелоп Фінанс» набуло права кредитора до ОСОБА_1 на законних підставах.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 947/13503/21 (провадження № 61-7249св22) зазначив, що «апеляційний суд не звернув увагу, що заміна сторони у справі має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України; стадія виконавчого провадження починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Суд апеляційної інстанції не перевірив, чи видавалися взагалі виконавчі листи в справі, чи пред`являлися вони до примусового виконання, починаючи з 2009 року, та не з`ясував, чи сплинув строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі на момент звернення заявника до суду з заявою про заміну стягувача у справі».

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

Ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

За відомостями з АСВП, наданими заявником до суду одночасно із заявою, виконавчий напис від 12.05.2010 № 850 пред`являвся до виконання у 05.01.2021, виконавче провадження відкрито.

За таких обставин, враховуючи викладене, вказана заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд

постановив:

задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9), у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 850, вчиненого 12 травня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотечного договору № 014/08/11-17/039/08 від 02.09.2008, а саме: домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0693 га по АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості, що виникла перед АТ «Райффайзен Банк» за кредитним договором № 014/152420/3670/74 від 02.09.2008, його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, пров. Рильський, буд. 4, поверх 6).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2023 р.

Суддя: С. В. Ткаченко