Справа № 156/88/23 Головуючий у 1 інстанції: Бєлоусов А. Є.
Провадження № 22-ц/802/534/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на додаткове рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просило стягнути із відповідачки ОСОБА_1 вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу у розмірі 54475,96 грн та здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 09 березня 2023 року в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким стягнути із АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 3500 грн витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 від імені відповідачки ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість додаткового рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням суду від 09.03.2023 в позові АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у цій справі відмовлено.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат наведено відповідачкою у відзиві на позовну заяву (а.с.58-62).

Заяву про намір подати докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_2 від імені відповідачки ОСОБА_1 зроблено 09.03.2023 до судових дебатів.

Заяву про відшкодування витрат подано відповідачкою 13.03.2023, тобто у визначені процесуальним законом строки, до якої приєднано укладений між нею та адвокатом Садовською Т. Р. договір про надання правової допомоги; звіт про виконання доручення клієнта із переліком послуг адвоката і їх вартість та квитанції про сплату відповідачкою 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.93-100).

Жодних заперечень ні на зазначений відповідачкою у відзиві на позовну заяву попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, ні на подану заяву як щодо розміру витрат, так і щодо переліку наданих адвокатом послуг від позивача до суду першої інстанції не надходило.

Позивач лише обмежився написанням клопотань про розгляд справи у відсутності його представника (а.с.79, 101).

З урахуванням наведених процесуальних норм, а саме ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у суду не було підстав відмовляти відповідачці у стягненні з позивача понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу або ж зменшувати заявлений нею до стягнення розмір таких витрат.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а понесені відповідачкою витрати підтверджені належними і допустимими доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності, ґрунтуються на вимогах закону, а також від позивача клопотань про зменшення розміру цих витрат чи їх не співмірність суду першої інстанції не подавалося, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність їх стягнення із позивача на користь відповідачки у заявленому нею розмірі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни додаткового рішення суду, ухваленого з додержанням норм процесуального права.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» залишити без задоволення, а додаткове рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді