Справа № 216/7250/21
Провадження № 2/216/535/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання незаконними та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

12 листопада 2021 року та уточнено 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання незаконними та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що позивач працюючи учителем початкових класів КЗШ № 22 в м. Кривому Розі, 23.03.1992 подала заяву про прийняття на облік для отримання житлової площі. Рішенням громадської комісії по житлових питаннях при виконкомі Центрально-Міської районної у місті ради від 20.04.1992 позивача прийнято на квартирний облік, у складі сім`ї три особи. 26.09.2007 у зв`язку із розірванням шлюбу, протоколом № 9 засідання громадської комісії по житлових питаннях при виконкомі Центрально-Міської районної у місті ради внесено зміни до складу сім`ї позивача, яка на той час складалася з двох осіб, а саме: позивача та її повнолітнього сина.

У травні 2021 року позивачу стало відомо, що 21.04.2021 відповідачем прийнято рішення № 166 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», яким знято позивача з обліку у зв`язку із наявністю відомостей, що не відповідають дійсності, які були підставою для взяття на квартирний облік, та забезпечення достатнім рівнем жилої площі, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення. Вищевказане рішення було прийнято на підставі даних отриманих у ході перевірки облікових справ громадян, які перебувають на квартирному обліку у відповідача, шляхом перевірки інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до яких виявлено, що у 2017 році син позивача ОСОБА_2 придбав у приватну власність двокімнатну квартиру (загальна площа 43,9 кв.м, житлова площа 27,8 кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 , а у 2020 році отримав спадщину у розмірі 2/5 частки на домоволодіння, яке складається із двох житлових будинків з господарськими, побутовими будівлями, гаражем і присадибною земельною ділянкою, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (житловий будинок А загальною площею 45,4 кв.м, житловою площею 32,2 кв.м, будинок В загальною площею 43,6 кв.м, житловою площею 24,9 кв.м).

Позивач вважає, що вищевказані факти перевірки не підтверджують надання нею неправдивих відомостей, оскільки її син ОСОБА_2 проживав разом з нею однією сім`єю, до утворення своєї сім`ї, та наразі має дружину та власних дітей, проживає окремо. Позивач своєчасно надавала відомості, що з 2011 року проживає одна за адресою: АДРЕСА_2 , та наразі вона там зареєстрована, однак з осені 2018 року за вказаною адресою не проживає у зв`язку з руйнуванням кріпильних елементів даху будинку, що призвело до його просідання та протікання у період опадів. Враховуючи непридатність до проживання стан житла за місцем реєстрації позивача, остання проживала без реєстрації у своїх друзів: у період з жовтня 2018 року по лютий 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 ; у період з березня 2020 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, право позивача на отримання житла підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу № 2-1324/11 від 02.11.20123, яким задоволено вимоги позивача до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради про зобов`язання надання житлової площі, визнано її право на отримання житла, а дії УЖБП при розподілі житла для вчителів неправомірними та зобов`язано УЖБП розглянуто питання щодо надання житла рівноцінного тому, яке вона мала отримати у 2008 році. Виконавче провадження № 42786872 відкрите по факту примусового виконання виконавчого листа № 2-1324/11 від 15.07.2014 було закінчено 31.12.2014 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». За фактом невиконання вищевказаного рішення позивач зверталася з заявою до правоохоронних органів, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000006 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 282 КК України, за результатами розгляду якого постановою слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 23.10.2015 закрито вищевказане кримінальне провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просила суд визнати протиправним рішення Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради № 166 від 21.04.2021 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», та зобов`язання відповідача відновити черговість позивача у списку квартирного обліку осіб, зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації на квартирному обліку з 1992 року.

13 травня 2022 року представник відповідача ОСОБА_3 звернулась до суду з відзивом на позов. Виконком Центрально-Міської районної у місті ради заперечує проти позову з причини його безпідставності та не обґрунтованості. Згідно протоколу № 4 від 20.04.1992, що затверджений рішенням виконкому № 137 від 23.04.1992, позивач була взята на квартирний облік у зв`язку з відсутністю встановленого розміру житлової площі, яка розраховуються відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області № 307 від 24.12.1990 та становить 9 кв.м.

Була заведена облікова справа, до якої було внесено відомості про наймача, членів її сім`ї. Для розрахунку норми житлової площі у даному випадку було взято інформацію із інвентарної справи за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживала позивач та була зареєстрована на момент взяття її на квартирний облік. Протягом кількох років склад сім`ї позивача змінювався, про що вона сповіщала відповідача та, відповідно, облікова справа зазнала змін. Щоразу до уваги бралась інформація про кількість осіб, що входять до складу сім`ї позивача, а також про майно та розмір житлової площі, які знаходяться у її користуванні. Останні зміни згідно заяви позивача було внесено 30.08.2007, після чого на обліку залишились позивач та її син. Під час проведення у 2021 році чергової перереєстрації відомостей облікових справ громадян, які перебувають на квартирному обліку у виконкомі районної у місті ради та визначення інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, було виявлено, що син позивача: у 2017 році придбав у приватну власність двокімнатну квартиру (загальна площа 43,9 кв.м, житлова площа 27,8 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 ; у 2020 році отримав спадщину у розмірі 2/5 частки на домоволодіння, яке складається із двох житлових будинків з господарськими, побутовими будівлями, гаражем і присадибної земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (житловий будинок А загальна площа 45,4 кв.м, житлова площа 32,2 кв.м, будинок В загальна площа 43,6 кв.м, житлова площа 24,9 кв.м). Враховуючи те, що інформацію про сина позивача було включено до складу її сім`ї, мало місце поліпшення житлових умов сім`ї позивача. Після придбання житла, позивач зобов`язана була повідомити про це громадську комісію з житлових питань виконкому районної у місті ради для розгляду питання зняття її з обліку, так як з поліпшенням житлових умов зникли підстави для надання їй іншого жилого приміщення. Однак жодних звернень стосовно зміни інформації про склад сім`ї на адресу виконкому після 2007 року не надходило. За результатами вищевказаної перевірки було з`ясовано, що на теперішній час син позивача, який зареєстрований разом з нею, та перебуває у виконкомі на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, має власне житло, і родина позивача забезпечена достатнім рівнем жилої площі, після чого громадська комісія з житлових питань при виконкомі районної у місті ради 07.04.2021 розглянула облікову справу позивача і довідкові матеріали та запропонувала секретарю районної громадської комісії підготувати відповідний проект рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Просила суд відмовити позивачу у позові.

09 листопада 2022 року позивач надала суду відповідь на відзив. На момент написання заяви 30.08.2007 син позивача дійсно проживав з нею за однією адресою, однак з 2011 року позивачем щорічно надавались відповідачу довідки про місце реєстрації, у яких наявні відомості лише про одного зареєстрованого позивача. Нормами ЖК Української РСР та Правил не містять обов`язку осіб, які потребують поліпшення житлових умов подавати інформацію про зміну складу сім`ї у вигляді заяви про зміну складу сім`ї. Вважає, що відповідачем не спростовано факту відсутності у власності позивача житла, як особи, яка перебуває на квартирному обліку, яке у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 40 ЖК УРСР є поліпшенням житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання йому іншого жилого приміщення.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 23.03.1992 позивач звернулася до голови виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу з заявою про взяття її на облік для отримання житлової площі, у зв`язку з відсутністю житлової площі, та відсутності права власності. Будинок належить ОСОБА_4 , площа складає 9,8 кв.м (а.с.7).

З 20 квітня 1992 року позивач прийнята на квартирний облік у зв`язку з відсутністю встановленого розміру житлової площі і включено його в список загальної черги на отримання жилої площі, склад сімї три чоловіка, що підтверджується випискою з протоколу засідання громадської комісії по житлових питаннях при виконкомі Центрально-Міської райради народних депутатів від 20.04.1992 № 4 (а.с.8).

Протоколом № 9 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Центрально-Міської районної у місті ради від 26.09.2007, виключено зі складу сімї ОСОБА_1 її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , внесено зміни до особової справи. Склад сім`ї рахувати два чоловіка (а.с.9).

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Нормою статті 34 ЖК України визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 13, 14 розділі ІІ Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській СРС, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7, та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, визначених абзацами першим та четвертим пункту 1 статті 10, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, визначених у статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Тими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах: особи, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни; члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни та члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України; Герої Радянського Союзу, Герої Соціалістичної Праці, особи, нагороджені орденами Слави, ОСОБА_6 , «За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР» усіх трьох ступенів; учасники бойових дій та учасники війни; працівники, які тривалий час сумлінно пропрацювали на одному підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.03.2021 встановлено, щосин позивача ОСОБА_2 у 2017 році придбав у приватну власність двокімнатну квартиру (загальна площа 43,9 кв.м, житлова площа 27,8 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 ; та у 2020 році отримав спадщину у розмірі 2/5 частки на домоволодіння, яке складається із двох житлових будинків з господарськими, побутовими будівлями, гаражем і присадибної земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (житловий будинок А загальна площа 45,4 кв.м, житлова площа 32,2 кв.м, будинок В загальна площа 43,6 кв.м, житлова площа 24,9) (а.с.61-62).

21.04.2021 знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов: ОСОБА_1 , у зв`язку з наявністю відомостей, що не відповідають дійсності, які були підставою для взяття на квартирний облік, та забезпечення достатнім рівнем жилої площі, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, що встановлено витягом з рішення Центрально-Міської районної у місті ради виконавчого комітету від 21.04.2021 № 166 (а.с.11).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2012, у справі № 2-1324/11, позов ОСОБА_1 до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради про зобов`язання надання житлової площі частково задоволено, та визнано дії Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради при розподілі житла по АДРЕСА_5 неправомірними; визнано правоОСОБА_1 на отримання житлового приміщення, та зобов`язано Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради розглянути питання про наданняОСОБА_1 житла рівноцінного тому, яке вона повинна була отримати у травні 2008 року. Вищевказане рішення суду виконаним не було, що підтверджено постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Сивокозовим О.М. від 31.12.2014 (а.с.12-14, 18-19).

Постановою слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області Полякова О.А. від 23.10.2015 закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 23.01.2015, за ознаками складу кримінального правопорушення ч. 2 ст. 282 КК України, за фактом невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за виконавчим листом № 2-132/11 від 15.07.2013 про зобов`язання Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради розглянути питання про надання ОСОБА_1 житла, рівноцінного тому, яке вона повинна була отримати у травні 2008 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.21).

Згідно даних паспорта ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 07.07.1998, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22).

Домоволодіння АДРЕСА_6 складається з житлового будинку А, літньої кухні В, сараю Д, Ж, погреба З, уборної Е, огорожі 1-2, водоколонки І, замощення ІІ. Загальна площа складає 107 кв.м, житлова площа 63 кв.м, нежитлова площа 44 кв.м, що встановлено зведеним актом вартості будівель та споруд, поверхового плану, експлікації (а.с.57-59).

Згідно статті 47 ЖК України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24.12.1990 № 307, визначено, що потребуючими покращення житлових умов визнаються громадяни: а) вразі постійного проживання в місті більше одного року: забезпечені житлом жилою площею на одного члена сімї менше 6,7 кв.м; проживають та зареєстровані в будинках готельного типу, незалежно від займаної жилої площі; б) вразі постійного проживання в місті 5 і більше років: забезпечені жилою площею на одного члена сімї не менше 8,4 кв.м; проживають в комунальних квартирах, незалежно від займаної площі. Рівень середнього забезпечення житловою площею складає 9 кв.м (а.с.51).

Відповідно до пункту 3 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009, зазначено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу зазначених конституційних положень ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, якою встановлено, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем при прийнятті рішення від 21.04.2021 № 166 про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з наявністю відомостей, що не відповідають дійсності, які бути підставою для взяття на квартирний облік, та забезпеченням достатнім рівнем жилої площі, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, не було порушено вимог чинного житлового законодавства. Житлове приміщення в якому зареєстрована та проживає позивач не потребує поліпшення житлових умов у частині збільшення житлової площі відповідно до вимог статті 47 ЖК України, та діючого на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24.12.1990 № 307 «Про затвердження рівня забезпечення громадян жилою площею для визнання їх такими, що потребують покращення житлових умов».

Вимоги позивача не знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 77, 81, 264-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання незаконними та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 ;

- відповідач: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, , місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27.

Суддя Ю.В.Онопченко