Справа № 509/3878/20
19 червня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
за участю секретаря судового засідання Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №509/3878/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 травня 2023 року цивільну справу з за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку - повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, стосовно позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення.

Згідно п. 3 ч. 1, ч.ч. 2, 3, 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Так, положеннями ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як видно із матеріалів справи, при подачі позовної заяви до суду позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Вказана в заяві про збільшення позивних вимог заборгованість вказана одразу за обома договорами, та не вказана та не розрахована заборгованість по кожному договору окремо. Тобто, розрахунок заборгованості за кожним договором відсутній.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази утворення заборгованості та належного розрахунку заборгованості.

Відповідно до п. 5.5 цих договорів вказано, що у разі збільшення рівня інфляції за домовленістю сторін в договір можуть бути внесені зміни щодо ціни предмету договору, згідно ст. 632 ЦК України. Всі доповнення та зміни до цього договору повинні бути укладені сторонами у письмовій формі та нотаріально посвідчені, а при відсутності згоди однієї із сторін у судовому порядку.

Сторонами не укладались доповнення та зміни до цих договорів. Також, ОСОБА_1 не зверталась з зазначеною пропозицією до сторін договору та не зверталась з відповідним позовом до суду.

При цьому, позивач ОСОБА_1 надала до позовної заяви звірення взаєморозрахунків, в яких вказує курс долара США, станом на 01 січня 2015 року. Проте такої домовленості не було та позивач не дала жодних належних та допустимих доказів того, що слід стягувати зазначені кошти саме за курсом, станом на 01 січня 2015 року.

П. 2.3 цих договорів передбачена фіксована сума щомісячних платежів у гривні. Так, у договорі купівлі-продажу житлового будинку вказана сума 7960,00 грн. на місяць, а у договорі купівлі-продажу земельної ділянки вказана сума 1592,00 грн. на місяць

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИТИ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кочко В.К.