Справа № 1505/4414/2012
№ провадження 2-ві/495/15/23
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно.

До суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді Прийомової О.Ю., відповідно до якої зазначає, що ознайомившись із змістом ухвали від 26.05.2023 року та ухвали від 31.05.2023 року, відповідач ОСОБА_1 виявила нові факти та грубі порушення суддею Білгород - Дністровського міськрайонного суду Прийомової О.Ю. при розгляді справи.

Головуюча суддя Прийомова О.Ю. не виважено підходить до клопотань, пов`язаних з розглядом справи, постійно ігнорує клопотання відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи, щоб заочно розглянути як можна більше клопотань і заяв без їх присутності, не направляє їй повісток про судові засідання, ігнорує факти і обставини, вказані відповідачем ОСОБА_1 .

Судді Прийомовій О.Ю. заявляється шостий відвід, що на думку відповідача, це вказує на велику кількість її процесуальних порушень за час розгляду нею даної справи, та зміст ґрунтування ухвал про відмову у відводі судді Прийомовій О.Ю. є також підтверджуючими фактами незаконності і порушень суддів.

На підставі вищевикладеного просить суд відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомову О.Ю. від розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 8 ст.40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на вищезазначене, оскільки зазначена вище справа перебуває в провадженні суду більше десяти років, суд приходить до обґрунтованого висновку, щодо можливості розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. за відсутності сторін по справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно.

До суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді Прийомової О.Ю., відповідно до якої зазначає, що ознайомившись із змістом ухвали від 26.05.2023 року та ухвали від 31.05.2023 року, відповідач ОСОБА_1 виявила нові факти та грубі порушення суддею Білгород - Дністровського міськрайонного суду Прийомової О.Ю. при розгляді справи.

Головуюча суддя Прийомова О.Ю. не виважено підходить до клопотань, пов`язаних з розглядом справи, постійно ігнорує клопотання відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи, щоб заочно розглянути як можна більше клопотань і заяв без їх присутності, не направляє їй повісток про судові засідання, ігнорує факти і обставини, вказані відповідачем ОСОБА_1 .

Судді Прийомовій О.Ю. заявляється шостий відвід, що на думку відповідача, це вказує на велику кількість її процесуальних порушень за час розгляду нею даної справи, та зміст ґрунтування ухвал про відмову у відводі судді Прийомовій О.Ю. є також підтверджуючими фактами незаконності і порушень суддів.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу судді у цивільному процесі врегульовані статтями 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (№33949/02, §49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти собі самовідвід.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що

Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Як зазначено Верховним Судом в ухвалі від 14 липня 2020 року у справі №826/11409/17 для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

В свою чергу, доводи заявниці ОСОБА_1 , що головуюча суддя Прийомова О.Ю. не виважено підходить до клопотань, пов`язаних з розглядом справи, постійно ігнорує клопотання відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи, щоб заочно розглянути як можна більше клопотань і заяв без їх присутності, не направляє їй повісток про судові засідання, ігнорує факти і обставини, вказані відповідачем ОСОБА_1 , не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому не приймаються судом до уваги.

Факти та обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 не є підставами для відводу в розумінні діючого цивільно-процесуального законодавства та є суб`єктивною думкою заявника.

Суд звертає увагу сторін, що сам по собі факт звернення учасника справи із заявою про відвід не може бути підставою для відводу головуючому судді, так як зворотне може привести до зловживання сторонами, які не згодні із визначеним автоматизованою системою головуючим по справі, до маніпулювання порядком призначення головуючих по справі через звернення із відповідними заявами чи скаргами, що також підтверджується і вищевикладеною позицією Ради суддів України у рішенні від 01 березня 2019 року за №13 «Про внесення змін до рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34», якою було вирішено внести зміни до рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року №34 «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35-40, 44, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 про порушення прав неповнолітньої дитини і визнання права спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: