Справа № 570/2936/23
Номер провадження 2/570/868/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 доРівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції про скасування постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

12 червня 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції, в якій позивач просить звільнити з-під арешту майно, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного на підставі постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції серії АН 012278 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 жовтня 2008 року та скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що йому було відмовлено у проведенні реєстраційної дії з відчуження належному йому транспортного засобу та роз`яснено, що на все належне йому майно накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН № 012278 від 01 жовтня 2008 року. Оскільки за позивачем наявна сума несплаченої заборгованості на користь держави у розмірі 150,00 грн., жодних відкритих виконавчих проваджень, де позивач є боржником, станом на день звернення до суду немає, в реєстрі боржників він не числиться, а паперові матеріали вказаного виконавчого провадження знищені, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав у судовому порядку.

Ознайомившись із позовною заявою та долученими до неї доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Крім того, право на звернення із скаргою до суду визначено ст.447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою обтяження майна ОСОБА_1 є постанова державного виконавця державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Ящук Інни Василівни серії АН № 0122179, видана на виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області № 3-29975 від 12.08.2008 року про стягнення штрафів з ОСОБА_1 на загальну суму 150 грн.

З огляду на наведене, предметом спору у цій справі є дії органу виконавчої служби під час вчинення виконавчих дій щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні.

Оскільки, позивач є боржником у виконавчому провадженні, то на переконання суду він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження№ 61-4726сво19), який погодився з висновками судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відтак, боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

При цьому, посилання позивача у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту його права власності не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не визначено особи, яка порушує це право, що свідчить про відсутність спору про право.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а тому слід відмовити у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.5 ст.186 ЦПК України).

Оскільки постанова державного виконавця державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Ящук Інни Василівни серії АН № 0122179, видана на виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області № 3-29975 від 12.08.2008 року, то згідно ст.448 ЦПК України відповідна скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 186, 259-260, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції про скасування постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про арешт майна.

Ухвалу разом із позовною заявою та доданими до неї документами надіслати позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гладишева Х.В.