Єдиний унікальний номер 341/605/23
Номер провадження 2/341/246/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.

за участю секретаря Матейко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Денис Тараса Дмитровича до Більшівцівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить з урахування уточнених позовних вимог встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за ОСОБА_1 , яка є дочкою померлого, право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який складається з: житлового будинку площею 70.7 кв. м, стайні 44.3 кв. м, літньої кухні 52.2 кв. м, воріт 6.8. кв. м, огорожі 48.3, інвентаризаційною вартістю 105000 (сто п`ять тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_3 із яким вона проживала та була зареєстрована. За часів життя ОСОБА_2 склав заповіт, в якому заповів частину житлового будинку, що розташований в смт. Більшівці, Івано-Франківської області своїй доньці- ОСОБА_1 . Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримала відмову в оформленні права власності на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів. За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з заявленими вимогами.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року вказана позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2023 року відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання по справі; витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюк О.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19 квітня 2023 рок на адресу суду від представника позивача адвоката- Денис Т.Д. надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2023 року відкладено підготовче судове засідання та зобов`язано повторно приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюк О.О. надати копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 квітня 2023року на адресу суду надійшла копія спадкової справи.

27 квітня 2023 року судом було зроблено запит до Більшівцівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області, з метою надання інформації про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 травня 2023 року надійшла відповідь на запит від Більшівцівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2023 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву не було надано.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги.

Представник відповідача Більшівцівська селищна рада у судове засідання не з?явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 13/.

Згідно свідоцтва про народження позивачки по справі ОСОБА_4 /а.с. 15/ батьком вказано ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається зокрема із домоволодіння яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія акту про закінчення забудови індивідуальної садиби, яке було затверджено рішенням виконкому Більшівцівської Ради народних депутатів від 25.01.1990 року та довідка Більшівцівської селищної ради від 28.02.2023 року. /а.с. 44, 19/.

Згідно до заповіту від 05 січня 1999 року /а.с. 14/ ОСОБА_3 заповів частину належного йому житлового будинку АДРЕСА_2 , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с.73-96/.

Відповідно до довідки Більшівцівської селищної ради Івано-Франківської області від 28.02.2023 року за № 133, ОСОБА_3 , належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Погосподарський облік по смт. Більшівці не ведеться (по господарська книга відсутня) /а.с. 19/.

Згідно довідки Більшівцівської селищної ради Івано-Франківської області від 30.03.2023 року за № 166, ОСОБА_1 , була зареєстрована та проживала разом з батьком ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за вищевказаною адресою по даний час. /а.с. 63, 99/.

Відповідно до довідки про склад спадкоємців від 30.11.2022 року № 411/02-14 єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його донька ОСОБА_1 /а.с.94/.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Данилюк О.О. Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області № 412/02-31 від 30.11.2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно. /а.с. 20/.

Згідно п.4. 5. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів, на те, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року) якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Крім того, Вищій Спеціалізований Суд України у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», уточнив, що, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК 1963 року.

На момент відкриття спадщини померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 діяв ЦК України (в редакції 1963 року), спадщина після його смерті відкрилась до 1 січня 2004 року тому в цьому випадку застосовуються положення ЦК 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 529 ЦУ України (в редакції 1963 року), ОСОБА_1 відноситься до першої черги спадкоємців за законом, оскільки згідно вимог зазначеної статті при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 534 ЦУ України (в редакції 1963 року), кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно до заповіту ОСОБА_3 від 05 січня 1999 року /а.с. 14/ спадкоємцем вказаного домоволодіння є ОСОБА_1 позивач по справі.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 в межах діючого на час смерті її батька законодавства, фактично прийняла спадкове майно шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном бо була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті, та проживає там на цей час.

Згідно довідки Більшівцівської селищної ради № 445 від 08.05.2203 року з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в будинку спадкодавця, проживали та були зареєстровані, зокрема, дочка ОСОБА_1 позивачка по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на той час, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Згідно копії акту про закінчення забудови індивідуальної садиби, затвердженого рішенням виконкому Більшівцівської Ради народних депутатів від 25.01.1990 року, ОСОБА_3 у 1966 році розпочато, а у 1970 році закінчено будівництво будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Забудову садиби ОСОБА_3 , комісією постановлено вважати прийнятою в експлуатацію з оцінкою задовільно /а.с. 38/. Згідно довідки Більшівцівської селищної ради домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 /а.с. 19/. 27.07.1988 року складено технічний паспорт на зазначений будинок /а.с. 39-43/.

Таким чином, суд вважає можливим встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Денис Тараса Дмитровича до Більшівцівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 16 червня 2023 року.

Суддя: Ганна ВАСИЛЬЦОВА