Провадження № 2/466/364/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарях Настасяк Б.І., Репета К.М., Хомляк О.П.

учасники справи: керівник Галицької окружної прокуратури м. Львова

позивач Львівська обласна державна адміністрація

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

третя особа на стороні позивача ДП «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр»

представник Галицької окружної прокуратури Мельник Н.В.

представники позивача - Львівської обласної державної адміністрації Махник А.І.,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представник відповідачів ОСОБА_5

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог державне підприємство «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення із спільної приватної власності на користь держави,

у с т а н о в и в:

31 грудня 2021 року керівник Галицької окружної прокуратури м.Львова звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог державне підприємство «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр», в якому просить ухвалити рішення про усунення перешкоди у здійсненні Львівською обласною державною адміністрацією права розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером: :04:003:0126, площею 0,0103 га, шляхом її повернення на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації із приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначає під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням Галицькою окружною прокуратурою м. Львова виявлено порушення при набутті у власність земель державного лісового фонду.

Так, слідчим відділенням відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області (далі СВ ВП №1 ЛРУП№1 ГУ НП у Львівській області) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000215 від 11 жовтня 2013 року, за фактом зловживання своїм службовим становищем посадовими особами Брюховицької селищної ради, які видали рішення № 245 від 11 березня 2004 року та №263 від 18 березня 2004 року, якими вилучили земельні ділянки лісового фонду 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу, що з 2006 року і до тепер перебувають на балансі державного підприємства «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр» (далі ДП «Львівський ЛСНЦ») та підлягали вилученню до 27 травня 2021 року тільки на підставі рішень Кабінету Міністрів України, загальною площею 19,1 га та віднесли їх до земель селища рекреаційного призначення, які згодом передали у власність приватних осіб для громадської забудови, що призвело до незаконної вирубки лісів рекреаційно - оздоровчого призначення та спричинило державі тяжкі наслідки, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до відомостей базового лісовпорядкування, яке постійно проводиться Львівською державною лісовпорядною експедицією (Державне агентство лісових ресурсів України, Українське державне лісовпорядне виробниче об`єднання) з 1998 року і «на даний час лісові ділянки кварталів 39-100 лісового фонду Брюховицького лісництва ДП «Львівський ЛСНЦ», який був створений у 2006 році згідно наказу Державного комітету лісового господарства №285 від 25 грудня 2006 року, знаходяться у постійному користуванні і обліковуються у ДП «Львівський ЛСНЦ», а також знаходиться на обліку Львівської міської ради: на площі в 1990 році - 2024 га, в 2010 році і станом на 01 січня 2012 року - 2024 га.

Лісові ділянки кварталу 39-100 за категоріями лісів віднесені до лісів природоохоронного наукового, історико-культурного призначення (кв.39) площею - 12,3 га, рекреаційно-оздоровчі ліси (в межах Львівської міської ради) - 2011,7 га.

Ліси вищезгаданих категорій виключені із розрахунку головного користування, як ліси з особливим режимом користування. В лісових ділянках, квартал 39-100 ведеться особливий обмежений режим лісогосподарської діяльності, що забезпечує збереження, відтворення корінних природних комплексів. Лісовпорядкуванню не були надані документи про вилучення земельних ділянок лісового фонду квартал 39-100 на підставі розпоряджень чи рішень Кабінету Міністрів України (на далі КМУ) на будь-яку площу незалежно від її розміру.

В той же час, досудовим слідством встановлено, що рішеннями Брюховицької селищної ради №245 від 11 березня 2004 року та №263 від 18 березня 2004 року вилучено земельні ділянки лісів 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га і віднесено їх до земель рекреаційного призначення селища.

Рішенням Брюховицької селищної ради № 280 від 01 квітня 2004 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати ТзОВ «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської» дано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 8,86 га, яку пропонувалось надати ТзОВ «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно - навчального центру в районі вулиці Ряснянської, яка надається з земель запасу селища.

В подальшому, рішенням Брюховицької селищної ради №328 від 01 липня 2004 року «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,8643 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі АДРЕСА_1 та надання її в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) ТзОВ «Новобуддизайн» затверджено проект відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 8,8643 га, з яких 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру та надано в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність).

Між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області по справі №2-3327/04 від 15 листопада 2004 року за позовом ОСОБА_6 до ТзОВ «Новобуддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ТзОВ «Новобуддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, про зобов`язання ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради та ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, було вирішено зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га, з якої 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в АДРЕСА_1 , яку орендує ТзОВ «Новобуддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру та укласти з ТзОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. Даним рішенням зобов`язано ТзОВ «Новобуддизайн» сплатити вартість земельної ділянки площею 8,8643 га, з яких 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в АДРЕСА_1 , яку орендує ТзОВ «Новобуддизайн», яка складала згідно з експертною оцінкою 2 646 740 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23 жовтня 2008 року №618 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 у справі №2-3327/04» виконано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року у справі №2-3327/04 та вирішено продати ТзОВ «Новобуддизайн» земельну ділянку площею 8,8643 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі в АДРЕСА_1 . Даним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 8,8643 га в районі АДРЕСА_1 , яка підлягає продажу у власність ТзОВ «Новобуддизайн». Цим рішенням зобов`язано ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05 листопада 2008 року між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 8,8643 га.

Окрім того, рішенням Брюховицької селищної ради №271 від 25 березня 2004 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської» дано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 8,9965 га, яку пропонувалось надати ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської - Незалежності України, яка надається з земель запасу селища.

В подальшому, рішенням Брюховицької селищної ради №318 від 24 червня 2004 року «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,9965 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами громадського - житлового призначення в районі АДРЕСА_1 та надання її ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність)», затверджено проект відведення земельної ділянки площею 8,9965 га для будівництва дошкільного спортивного-навчального центру з об`єктами громадсько-житлового призначення в районі вулиць Незалежності України - Ряснянської в смт Брюховичі, з яких 5,0360 га під громадсько-житлове будівництво 3,9605га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно- навчального центру. Даним рішенням надано вищевказану земельну ділянку ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років.

Між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області по справі №2-3326/04 від 19 листопада 2004 року за позовом ОСОБА_7 до ПП «Буддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ПП «Буддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, зобов`язання ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, визнання дій Брюховицької селищної ради незаконними, зобов`язання Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ПП «Буддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицьку селищну раду та ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, було вирішено зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ПП «Буддизайн» земельної ділянки площею 8,9965 га, з яких 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в АДРЕСА_1 , яку орендує ПП «Буддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру та укласти з ПП «Буддизайн» договір купівлі- продажу зазначеної земельної ділянки. Даним рішенням зобов`язано ПП «Буддизайн» сплатити вартість земельної ділянки площею 8,9965 га з яких 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в АДРЕСА_1 , яку орендує ПП «Буддизайн», яка складає згідно з експертною оцінкою 2 622 720 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23 жовтня 2008 року №619 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року у справі №2-3326/04» було виконано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2004 року у справі №2-3326/04 та продано ПП «Буддизайн» земельну ділянку площею 8,9965 га, з яких 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в смт. Брюховичі в районі вулиці Ряснянської Незалежності України. Даним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 8,9965 га в районі вул. Ряснянської - Незалежності України в смт Брюховичі, яка підлягає продажу у власність ПП «Буддизайн». Цим рішенням зобов`язано ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05 листопада 2008 року між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 8,9965га.

Брюховицька селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження спірними земельними ділянками, зокрема, передавати дані земельні ділянки у власність.

Разом з тим, ТзОВ «Новобуддизайн» відчужило земельну ділянку площею 4,5363 га у власність ТзОВ «Самгородок» на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 2008 року.

В подальшому, ТзОВ «Самгородок» отримало державний акт серії ЯЖ №907033 від 27 січня 2009 року про право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,5363 га, кадастровий номер: :04:003:0068.

05 червня 2020 року ТзОВ «Самгородок» здійснило поділ земельної ділянки, кадастровий номер: :04:003:0068, в результаті якого утворились земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:003:0119 площею 4,3578 га, :04:003:0120, площею 0,0899 га, та :04:003:0121, площею 0,0886 га.

08 липня 2020 року ТзОВ «Самгородок» відчужило земельну ділянку, кадастровий номер: :04:003:0121, площею 0,0886 га, ОСОБА_8 .

15 жовтня 2020 року ОСОБА_8 здійснив поділ земельної ділянки, кадастровий номер: :04:003:0121, на 9 земельних ділянок, внаслідок чого утворились земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:003:0122, :04:003:0123, :04:003:0124, :04:003:0125, :04:003:0126, :04:003:0127, :04:003:0128, :04:003:0129, :04:003:0130.

26 жовтня 2020 року ОСОБА_8 земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0126 відчужив відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, на даний час, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстроване право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:003:0126, площею 0,0103 га, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки - 285893477).

Прокурор вказує на те, що набуття відповідачем у власність земель лісового фонду з порушенням земельного законодавства порушує права та інтереси держави в особі Львівської обласної держєавної адміністрації в частині права вільного володіння і розпорядження спірною земельною ділянкою, а також права ДП «Львівського ЛСНЦ» в частині права користування такою.

Таким чином, спірна земельна ділянка має бути повернута відповідачами у власність держави на користь Львівської обласної державної адміністрації та у постійне користування ДП «Львівський ЛСНЦ».

З огляду на наведені в позовній заяви обставини, норми матеріального і процесуального права, а також зазначену в позовній заяві практику Верховного Суду, Європейського суду з прав людини, просить ухвалити рішення про усунення перешкоди у здійсненні Львівською обласною державною адміністрацією права розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером: :04:003:0126, площею 0,0103 га, шляхом її повернення на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації із приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з відповідачів понесені судлові витрат по сплаті судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2021 року позовну заяву керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ДП «Львівський ЛСНЦ» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення із спільної приватної власності на користь держави передано для розгляду по суті судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04 січня 2022 року вищевказану позовну заяву керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова прийнято до розгляду за правилами за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10 лютого 2022 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ДП «Львівський ЛСНЦ» подало письмові пояснення, в яких зазначило, що позов керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

01 серпня 2022 року представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Максимів В.І. подав письмовий відзив на вищевказану позовну заяву керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова.

В обґрунтування відзиву зокрема, зіслався на те, що у 2011-2012 рр. прокурор Шевченківського району м. Львова звертався до господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі позивачів Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради до відповідачів - ТзОВ «Самгородок», Брюховицької селищної ради, ТзОВ «Новобуддизайн», ТзОВ «Лазурит-007», ТзОВ «СервісПет», Управління земельних ресурсів м. Львова, за участю третіх осіб - Управління Держкомзему у м. Львові, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Урумової Ж.М. про витребування майна від добросовісного набувача (справи №5015/1397/12, №5015/4582/11, №5015/3541/12).

Так у справі №5015/1397/12 прокурор (з урахуванням збільшення позовних вимог) заявив вимоги про: скасування рішення Брюховицької селищної ради №618 від 23 жовтня 2008 року «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 2-3327/04»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 листопада 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8676, укладеного між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №10431, укладеного між ТзОВ «Новобуддизайн» та ОСОБА_9 , ТзОВ «Самгородок», ТзОВ «Лазурит-007», в частині передачі у власність ТзОВ «Самгородок» 45363/63611 частин земельної ділянки загальною площею 4,5363 га., кадастровий номер: :04:003:0068, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №10391, укладеного між ТзОВ «Новобуддизайн» та ТзОВ «Самгородок», ТзОВ «СервісПЕТ», в частині передачі у власність ТзОВ «Самгородок» 4337/7032 частин земельної ділянки, загальною площею 0,4337 га., кадастровий номер: :04:003:0069, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання нечинним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ТзОВ «Самгородок», серія ЯЖ №907033 від 27 січня 2009 року; визнання нечинним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ТзОВ «Самгородок», серія ЯЖ № 907034 від 27 січня 2009 року; витребування земельної ділянки у ТзОВ «Самгородок», площею 4,5363 га., кадастровий номер: :04:003:0068, та площею 0,4337 га, кадастровий номер: :04:003:0069; зобов`язання відповідача ТзОВ «Самгородок» повернути спірні земельні ділянки площею 4,5363 га., кадастровий номер: :04:003:0068, та площею 0,4337 га, кадастровий номер: :04:003:0069, у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25 червня 2013 року скасовано рішення господарського суду Львівської області від 01 лютого .2013 року у справі №5015/1397/12 в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат та постановлено нове рішення, яким у задоволенні заявлених позовних вимог прокурора Шевченківського району м. Львова відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 25 вересня 2013 року касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25 червня 2013 року в справі №5015/1397/12 залишено без змін.

Таким чином, рішення судів набрали законної сили та ТзОВ «Самгородок» є добросовісним набувачем.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у добросовісного володільця ОСОБА_8 земельну ділянку з кадастровим номером: :04:003:0126 площею 0,0103 га, яку ОСОБА_8 придбав у добросовісно набувача ТзОВ «Самгородок» (з кадастровим номером :04:003:0121) та провів поділ земельної ділянки (з кадастровим номером :04:003:0121) на 9 менших ділянок, одну з яких продав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З огляду на це, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також є добросовісними набувачами, а тому підстав для повернення останньої існувати не може.

Просить у задоволенні позову керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова відмовити.

18 серпня 2022 року заступник керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова В.Дубас подав письмову відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог шляхом повернення земельної ділянки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2022 року підготовче провадження у справі за позовом керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ДП «Львівський ЛСНЦ» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення із спільної приватної власності на користь держави було закрито та призначено судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Мельник Н.В., представники Львівської обласної державної адміністрації Смотрич Д.В., ОСОБА_10 , ОСОБА_4 позовні вимоги керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, та у відповіді на відзив.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судові засідання жодного разу не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Максимів В.І. в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву та поданих до суду 21 грудня 2022 року додаткових письмових поясненнях.

Представник третьої особи - ДП «Львівський ЛСНЦ» в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та подав до суду письмові пояснення, з яких убачається, що позов керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова він підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічні приписи щодо обов`язку доказування і подання доказів також зазначено в ч.1 ст. 81 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до приписів ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В ході розгляду справи судом встановлено наступні обставини справи.

11 березня 2004 року та 18 березня 2004 року Брюховицькою селищною радою м. Львова за результатами розгляду заяви державного лісогосподарського об`єднання «Львівліс» відповідно були прийняті рішення №245 та №263 про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 з держлісфонду Брюховицького лісництва Львівського держлісгоспу, загальною площею 19,1 га, та віднесення їх до земель селища рекреаційного призначення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2005 року у справі №2-38/2005 вищевказані рішення Брюховицької селищної ради були визнані неправомірними та скасовані.

Вищевказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 квітня 2005 року, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16 сепрня 2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2009 року.

15 листопада 2004 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №2-3327/04 за позовом ОСОБА_6 до ТзОВ «Новобуддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ТзОВ «Новобуддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, про зобов`язання ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради та ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, було ухвалено рішення, яким зобов`язано Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га, з якої 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в АДРЕСА_1 , яку орендує ТзОВ «Новобуддизайн», та укласти з ТзОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. Цим же рішенням також зобов`язано ТзОВ «Новобуддизайн» сплатити вартість земельної ділянки площею 8,8643 га, з яких 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в в АДРЕСА_1 , яку орендує ТзОВ «Новобуддизайн», яка складала згідно з експертною оцінкою 2 646 740 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26 квітня 2005 року по справі №22-761/05 дане рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року було залишене без змін та набрало законної сили.

ХХІІ сесією 5-го скликання Брюховицької селищної ради 23 жовтня 2008 року прийнято рішення №618 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року».

На виконання рішення Брюховицької селищної ради від 23 жовтня 2008 року №618 05 листопада 2008 року між Брюховицькою селищною радою, як продавцем, та ТзОВ «Новобуддизайн», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 8,8643 га, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Урумовою Ж.М. та зареєстрований в реєстрі за № 8676.

В подальшому, а саме 25 грудня 2008 року, між ТзОВ «Новобуддизайн», як продавцем, та ТзОВ «Самгородок» і ТзОВ «СервісПЕТ», як покупцями, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М. та зареєстрований в реєстрі за №10391. За вказаним договором, зокрема, ТзОВ «Новобуддизайн» передало у власність ТзОВ «Самгородок» 4337/7032 ідеальних частин вищевкаазної земельної ділянки, а ТзОВ «СервісПЕТ» - 2695/7032ідеальних частин.

На підставі цього договору купівлі-продажу земельної ділянки 27 січня 2009 року ТзОВ «Самгородок» було видано державний акт серії ЯЖ №907034 на право власності на земельну ділянку, площею 4,5363 га, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02:09:438:00002 кн. 02-7.

15 червня 2010 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за заявою заступника прокурора Львівської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лостопада 2004 року у справі №2-3327/04 та провадження у справі закрито.

05 червня 2020 року ТзОВ «Самгородок» здійснило поділ земельної ділянки, кадастровий номер: :04:003:0068, в результаті якого утворились земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:003:0119 площею 4,3578 га, :04:003:0120, площею 0,0899 га, та :04:003:0121, площею 0,0886 га.

08 липня 2020 року ТзОВ «Самгородок» відчужило земельну ділянку, кадастровий номер: :04:003:0121, площею 0,0886 га, ОСОБА_8

15 жовтня 2020 року ОСОБА_8 здійснив поділ земельної ділянки, кадастровий номер: :04:003:0121, на 9 земельних ділянок, внаслідок чого утворились земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:003:0122, :04:003:0123, :04:003:0124, :04:003:0125, :04:003:0126, :04:003:0127, :04:003:0128, :04:003:0129, :04:003:0130.

26 жовтня 2020 року між ОСОБА_8 , як продавцем, та відповідачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як покупцями, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаірального округу Герич І.Б. і зареєстрований в реєстрі за №3900.

За умовами цього договору купівлі-продажу відповідачі купили за 49 990,00 грн. по 1/2 ідеальній частині спірної земельної ділянки з кадастровим номером: :04:003:0126, площею 0,0103 га (103 кв.м).

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки за відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 жовтня 2020 року було зареєстровано право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :04:003:0126, площею 0,0103 га, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки - 285893477).

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, долученими до матеріалів справи письмовоми доказами та ці обставини ніким з учасників процесу в судовому засіданні не оспорювались

Відповідно до ст. 153 Земельного кодексу України (далі ЗК України) власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з положеннями ст.31 Лісового кодексу України (далі ЛК України) передання у власність, надання в постійне користування для ведення лісового господарства земельних лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території належить до повноважень обласних державних адміністрацій.

Водночас володіння громадянами України лісовими ділянками цілком можливе, оскільки вони можуть мати такі ділянки на праві приватної власності.

Так, відповідно до ч.1 ст.8, ч.1 ст. 9 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

Згідно зі ст. 10 ЛК України ліси в Україні можуть перебувати у приватній власності. Суб`єктами права приватної власності на ліси є громадяни та юридичні особи України.

Положеннями ст. 12 ЛК України передбачено, що громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів. Ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом.

Громадяни та юридичні особи у встановленому законом порядку можуть набувати у власність для лісорозведення земельні ділянки, а також можуть мати у власності ліси, створені шляхом лісорозведення на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках, а також самозалісені ділянки на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках.

Ліси, створені громадянами та юридичними особами на земельних ділянках, що належать їм на праві власності, перебувають у приватній власності цих громадян і юридичних осіб.

У відповідності до ч.7 ст. 1 ЛК України лісові ділянки можуть бути вкриті лісовою рослинністю, а також постійно або тимчасово не вкриті лісовою рослинністю (внаслідок неоднорідності лісових природних комплексів, лісогосподарської діяльності або стихійного лиха тощо). До не вкритих лісовою рослинністю лісових ділянок належать лісові ділянки, зайняті незімкнутими лісовими культурами, лісовими розсадниками і плантаціями, а також лісовими шляхами та просіками, лісовими протипожежними розривами, лісовими осушувальними канавами і дренажними системами.

Тому у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 жовтня 2022 року у справі №914/4108/21 підтверджено раніше зроблені Великою Палатою Верховного Суду правові висновки про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду (далі ВП ВС) від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах ВП ВС від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95-98), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86, 115), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80), від 30.06.020 у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункти 63, 74) та інших.

Водночас, негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Критерії для розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлені в пункті 72 постанови ВП ВС від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц. Так, в даній постанові ВП ВС частково відступила від своїх попередніх висновків (шляхом їх уточнення) та висловила правову позицію, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є; відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Відповідно до усталеної практики ВП ВС володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Такі висновки сформульовані у постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц (пункти 43, 89) і в подальшому системно впроваджені у практику Верховного Суду.

Крім цього, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (таку правову позицію відображено в пункті 6.30 постанови ВП ВС від 02.07.2019 у справі №48/340, а також пункті 4.17 постанови ВП ВС від 12.03.2019 у справі №911/3594/17).

Таким чином, слід розмежовувати і не надавати однакового юридичного значення двом презумпціям, які для третіх осіб створює запис у реєстрі, а саме презумпції наявності права власності (в тому числі права володіння як складової права власності) цієї особи і презумпції фактичного володіння.

Зокрема, заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), однак не набуває право володіння на відповідне майно, так як воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

З огляду на це володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна (пункти 64, 65 постанови ВП ВС від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).

Крім цього, у справі №359/3373/16-ц ВП ВС зазначила, що особа, за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні (пункт 66 постанови від 23 листопада 2021 року).

Як зазначалось вище, в ході судового розгляду справи встановлено, що право власності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку площею 0,0103 га, кадастровий номер: :04:003:0126, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаціною довідкою №285893477 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Пред`являючи даний негаторний позов, керівник Галицької окружної прокуратури м. Львова поcилався на те, що спірна земельна ділянка є ділянкою лісогосподарського призначення, цивільний оборот яких є і був обмежений законодавчо, з огляду на положення ЗК України та ЛК України.

В постанові від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц ВП ВС підтвердила свій висновок про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в поряду ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (пункт 56) та відступила від висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 04 лютого 2020 року по справах №911/3311/17, № 911/3574/17, № 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі №911/3449/17 про те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями означає перехід до них права володіння цими землями, та про те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями лісогосподарського призначення є неможливим (пункт 68).

При цьому, в постанові №359/3373/16-ц ВП ВС розмежувала відмінність в підходах до обрання способів при захисті прав та інтересів держави або територіальної громади щодо земельних ділянок водного фонду та земельних ділянок лісового фонду.

Отже, в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок (якщо такі ознаки наявні) особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що земельна ділянка є лісовою земельною ділянкою. Це може свідчити про недобросовісність такої особи і впливати на вирішення спору, зокрема про витребування лісової земельної ділянки, але не може свідчити про неможливість володіння (законного чи незаконного) приватною особою такою земельною ділянкою (пункти 53, 55 постанови ВП ВС від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц).

Тобто, судом встановлено, що належним способом захисту прав та інтересів позивача у даній справі має бути віндикаційний позов.

У відповідності до ч.1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і така особа самостійно обирає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Проте, як встановлено вище, у справі, що розглядається, керівником Галицької окружної прокуратури м. Львова заявлено негаторний позов.

Як стверджує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2021 року у справа № 916/1415/19, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Тому, обрання способу захисту, який є неналежним, є порушенням принципу правової визначеності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації прав людини на справедливий суд та є самостійною підставою відмови у позові.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ДП «Львівський ЛСНЦ» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення необхідно відмовити.

Враховуючи положення п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати по сплаті судового збору стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог державне підприємство «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером: :04:003:0126, площею 0, 0103 га, шляхом її повернення із спільної приватної власності на користь держави - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

керівник Галицької окружної прокуратури м. Львова, адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Богомольця,9;

позивач: Львівська обласна державна адміністрація, адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ;

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: державне підприємство «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр», адреса місцезнаходження: 79491, смт. Брюховичі м. Львова, вул. Львівська, 10, код ЄДРПОУ 34260396.

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2023 року.

Суддя В. І. Кавацюк