Єдиний унікальний номер 305/716/19
Провадження по справі 2/305/16/23
УХВАЛА

14.06.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Найман Т.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до Кобилецько-Полянської селищної ради, Помісної церкви (релігійна громада) Євангельських християн баптистів, пресвітера церкви Павлюка Богдана Петровича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 християн баптистів, треті особи без самостійних вимог Реєстраційна служба районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора про визнання рішення селищної ради недійсним, визнання державного акту в частині на землю недійсним, визнання договору-дарування недійсним, визнання права власності в Державному реєстрі на землю недійсним та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до Кобилецько-Полянської селищної ради, Помісної церкви (релігійної громади) Євангельських християн баптистів, пресвітера церкви Павлюка Б.П., ОСОБА_3 , Обласного об`єднання Церков Євангельських християн баптистів, треті особи без самостійних вимог Реєстраційна служба районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора про визнання рішення селищної ради недійсним, визнання державного акту в частині на землю недійсним, визнання договору-дарування недійсним, визнання права власності в Державному реєстрі на землю недійсним та повернення земельної ділянки.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Дочинця С.І. від 09.12.2022 року, після задоволення відводу судді Ємчуку В.Е., прийнято вказану справу до свого провадження. Вирішено повернутись на стадію підготовчого провадження призначено підготовче судове засідання з розгляду даної цивільної справи на 11.01.2023 року.

На підставі інформації з Рахівської державної нотаріальної контори, ухвалою суду від 11.01.2023 року у справі залучено ОСОБА_2 , як правонаступника померлого позивача ОСОБА_1 .

Від позивача ОСОБА_2 на адресу суду, 10.02.2023 року, надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 27.02.2023 року, без його участі, оскільки він не може з`явитись.

Підготовче судове засідання, призначене на 27.02.2023 року, не відбулось у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про повідомлення відповідачів. Таким чином, підготовче судове засідання було відкладено на 05.04.2023 року.

Від позивача ОСОБА_2 , 14.03.2023 року, надійшло клопотання про долучення доказів та про об`єднання справ в одне провадження.

Разом з цим, 21.03.2023 року, до суду надійшла заява від відповідачки ОСОБА_3 у якій вона вказує, що клопотання від імені ОСОБА_2 писала вона на підставі довіреності.

На підставі ухвали суду від 05.04.2023 року справу призначено до судового розгляду на 09.05.2023 року, який не відбувся через неявку позивача ОСОБА_2 .

Разом з цим, від позивача ОСОБА_2 , 02.05.2023 року, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Водночас, як вбачається з тексту заяви, така написана відповідачкою ОСОБА_3 .

Необхідно відмітити, що про вищевказане судове засідання ОСОБА_2 повідомлявся шляхом надсилання повідомлення про виклик на адресу його реєстрації. Однак до суду повернувся конверт з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судовому засіданні, яке відбулось 09.05.2023 року, відповідачка ОСОБА_3 повідомила про те, що їй невідоме місце перебування сина ОСОБА_2 .

У зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_2 , розгляд справи відкладено на 08.06.2023 року.

Проте, 08.06.2023 року, розгляд справи було також відкладено на підставі клопотання адвоката Решетара В.В. через необхідність ознайомлення з матеріалами цивільної справи. У зв`язку з цим, розгляд справи відкладено на 14.06.2023 року.

При цьому, позивач ОСОБА_2 , у судове засідання, призначене на 08.06.2023 року не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про дату судового засідання, ОСОБА_2 повідомлявся як шляхом надсилання, 09.05.2023 року, електронного повідомлення про виклик на номер телефону, наявний у матеріалах справи, так і шляхом надсилання повідомлення про виклик на адресу реєстрації позивача. Як вбачається, трекінгу відправлень Укрпошти, судовий виклик вручено члену сім`ї.

У судове засідання, призначене на 14.06.2023 року, позивач ОСОБА_2 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав.

Водночас, у матеріалах справи наявна заява від імені ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності. Однак, зазначену заяву суд не приймає до уваги, оскільки така написана відповідачкою ОСОБА_3 .

Вирішуючи можливість за таких обставин розглянути справу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.7 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Аналогічну за змістом та суттю позицію висловив Верховний суд у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності позивача.

Адвокат Решетар В.В. у судове засідання не з`явився, натомість на електронну пошту суду надіслав повідомлення про скасування доручення для надання безоплатної правової допомоги у якому вказано, що наказом № 04 від 12.06.2023 року, скасовано доручення про його уповноваження представляти інтереси ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Натомість через канцелярію суду подала заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності. Заявлений її покійним чоловіком позов підтримує та просить такий задовольнити.

Представник відповідача, Великобичківської селищної ради, яка є правонаступником Кобилецько-Полянської селищної ради, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Натомість від представника селищної ради Швед С.В. надійшла заява у якій вона просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову заперечують та у задоволенні такого просить відмовити.

Представник відповідача, Помісної церкви (релігійної громади) Євангельських християн баптистів та пресвітер церкви Павлюк Б.П., про день, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судового виклику на адресу, вказану у позовній заяві. У судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подали.

Представник третьої особи без самостійних вимог, Реєстраційної служби районного управління юстиції Закарпатської області, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судового виклику на адресу, вказану у позовній заяві. У судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав.

Представник третьої особи без самостійних вимог, Рахівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Натомість від завідуючої Рахівської державної нотаріальної контори Пріц О.І. надійшла заява у якій вона просила розглянути справу за її відсутності. Вирішення справи залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною 2 статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, отже встановлення яких-небудь привілеїв для позивача є в свою чергу обмеженням прав для відповідача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 , після залучення його позивачем, як правонаступника померлого ОСОБА_1 у жодне судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки суд не повідомляв. Клопотань про свою обов`язкову участь чи про можливість розгляду справи за його відсутності також не подавав.

Таку поведінку позивача ОСОБА_2 , суд розцінює, як втрату зацікавленості у розгляді справи. Водночас, внаслідок таких дій позивача, суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу у визначений законодавством України процесуальний строк.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц).

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки, зокрема, містяться у постанові Верховного Суду від 18 січня 2022 року (справа № 369/3184/19).

При цьому, Верховний Суд зазначає, що норма, передбачена ч.5 ст.223 ЦПК України, дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, позивач ОСОБА_2 зловживає процесуальними правами, свідомо затягує розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, жодного разу не з`явився до суду та не підтримав позовні вимоги в судовому засіданні. При цьому, позивач ОСОБА_2 , із заявою про розгляд справи за його відсутності особисто не звертався.

Разом з цим, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що провести розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_2 є неможливим, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Водночас, залишення заяви без розгляду не є остаточною ознакою припинення провадження, тому позивач ОСОБА_2 вправі повторно звернутися в суд з тотожним позовом.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ч.3 ст.131, ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до Кобилецько-Полянської селищної ради, Помісної церкви (релігійна громада) Євангельських християн баптистів, пресвітера церкви Павлюка Богдана Петровича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 християн баптистів, треті особи без самостійних вимог Реєстраційна служба районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора про визнання рішення селищної ради недійсним, визнання державного акту в частині на землю недійсним, визнання договору-дарування недійсним, визнання права власності в Державному реєстрі на землю недійсним та повернення земельної ділянки залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, він має право повторно звернутися до суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.