Справа № 216/4453/22
провадження №2/216/886/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області області у складі:

головуючого судді - Чирського Г.М.,

за участю: секретаря судового засідання Корнєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Кривий Ріг в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Страх Вадима Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Ради про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Адвокат Страх В.О., діючий в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною позовною заявою про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , що складає групи приміщень №1 (раніше квартира АДРЕСА_2 ) в житловому будинку "А" (приміщення 1-1 "коридор", приміщення 1-2 "житлова", приміщення 1-3 "житлова", приміщення 1-4 "житлова", приміщення 1-5 "кухня", приміщення 1-6 "ванна"), загальною площею 37,1 квадратних метрів та житловою площею 24,3 квадратних метрів; 1/5 частку господарських будівель за тією ж адресою, а саме: сарай "Б", вбиральня "В", вбиральня "Е", літній душ "Г", літній душ "З", погріб "И", гараж "Д". Вимоги заяви мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне останній на праві власності майно. Померла за життя заповіт не складала, після смерті ОСОБА_2 її чоловік - ОСОБА_3 (батько позивача) був єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається таким, що прийняв спадщину, та протягом строку не заявив про відмову від неї. Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 отримати за життя не встиг. Спадщина після смерті ОСОБА_2 складається з 1/3 частки (спільна власність) від 1/5 частки всього домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , збудований до 1992 року. Іншими співвласниками 2/3 часток вказаної 1/5 частки домоволодіння та господарських будівель є позивач та його батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено з підстав відсутності оригіналу свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.08.1999 року, оригінал документу втрачено. Вказані обставини наразі є перешкодою в оформленні права власності на належне йому спадкове майно, у зв`язку з чим представник змушений звернутися до суду із зазначеним позовом з метою захисту прав ОСОБА_1 .

Представник позивача - адвокат Страх В.О. у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 .

З постанови державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 06.10.2022 р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що позивачем у шестимісячний термін було подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі якої заведено спадкову справу №326/2021. У задоволенні заяви відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

З інформації наданої КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 10/1 від 12.01.2023 року вбачається, що згідно архівної справи, станом на 31.12.2012 р., право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване в КП "Криворізьке РБТІ" ДОР" на ім`я:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - 1/5 частка на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 08.1999 ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", згідно з розпорядженням № 113 від 30.08.1999р.

ОСОБА_4 - 4/15 частки на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 , виданого 12.03.1997 ОП "Криворізький завод гірничого машинобудування", згідно з розпорядженням № 46 від 12.03.1997р.; рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.02.2011, справа № 2-751 2011р. та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.06.2011р. Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрої аного в реєстрі за № 1-1197.

ОСОБА_5 - 2/15 частки на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 , виданого 12.03.1997 ОП "Криворізький завод гірничого машинобудування", згідно з розпорядженням № 46 від 12.03.1997р.; рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.02.2011, справа № 2-751 2011р.

ОСОБА_6 - 1/5 частка на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.03.2007р. Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за№ 2-442.

ОСОБА_7 - 1/5 частка на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.03.2007р. Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-438.

З довідки про реєстрацію місця проживання вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стаття 1216 ЦК України, передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, з копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.08.1999 р. виданого ВАТ «Криворізькій завод гірничого машинобудування», згідно розпорядження від 30.08.1999 р. №113, 1/5 частки квартири АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно Технічного паспорту КП КРБТІ станом на 25.10.2021 р., будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебуває 1/5 частина домоволодіння, а саме : група приміщень №1 (раніше квартира АДРЕСА_2 загальною площею приміщень 37,1 кв.м., житловою 24,3 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель. Сарай "Б", вбиральня "В", вбиральня "Е", літній душ "Г", погріб "И", гараж "Д" збудовані до 1992 року. Літній душ "З" не підлягає прийняттю в експлуатацію згідно Постанови КМУ від 07.06.2017 р. №406.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності. вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину».

За встановлених під час судового розгляду обставин, ОСОБА_3 , будучи співвласником частки спірного житла, за життя після смерті дружини ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини або про відмову у прийнятті спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Судом також витребувано належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №326/2021 до майна померлого ОСОБА_1 , яку досліджено та проаналізовано.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України №7 від 30.08.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктами 5, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.

Видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід вважати, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.

Отже, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цьому, позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/5 частки за позивачем житлового будинку АДРЕСА_1 є вочевидь необгрунтованами та такими, що не відповідають дійсності, оскільки частка спадкоємця у вказаному майні не може бути визначена як 1/5 частки від 1/5 частки, оскільки ОСОБА_1 є співвласником вказаного майна та відповідно частка померлої матері складається з 1/3 від 1/5 частки, частка померлого батька складається з 1/3 від 1/5 частки, а загалом, доля кожного із співвласників складається з 3/15 часток. Відомостей про домовленість між спадкоємцями щодо зміни розміру їх часток у спадщини після померлої ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Згідно до ст. 1296, 1297 цього ж Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько позивача ОСОБА_1 , фактично прийняв спадщину, проте не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, являючись чоловіком спадкодавця та спадкоємцем першої черги. Позивач після смерті батька ОСОБА_1 належним чином не може оформити свої спадкові права, оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами. Тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом.

Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, з урахуванням розмірів часток, належних особам на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 2/15 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та господарських споруд, з урахуванням належної останньому частки у спільному майні з померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на 2/15 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з групи приміщень №1 (раніше квартира АДРЕСА_2 ) в житловому будинку "А" (приміщення 1-1 "коридор", приміщення 1-2 "житлова", приміщення 1-3 "житлова", приміщення 1-4 "житлова", приміщення 1-5 "кухня", приміщення 1-6 "ванна"), загальною площею 37,1 квадратних метрів та житловою площею 24,3 квадратних метрів, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на 2/15 частки господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сарай "Б", вбиральня "В", вбиральня "Е", літній душ "Г", літній душ "З", погріб "И", гараж "Д", в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. М. Чирський