Справа № 565/1123/18
Провадження № 2/565/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу № 565/1123/18 за позовом ОСОБА_1 до Садово-Городнього товариства «Пролісок» про визнання недійсними та скасування протоколів загальних зборів членів товариства,-

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до СГТ «Пролісок», у якій просить визнати недійсними рішення загальних зборів СГТ «Пролісок», оформлених протоколами загальних зборів членів СГТ «Пролісок» від 20.01.2016 року та 25.02.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є членом СГТ «Пролісок», а з 14.06.2012 року до 20.01.2016 року була головою вказаного товариства. Із оголошення в місцевій газеті «Вітрина міста» від 04.02.2016 року їй стало відомо, що протоколом № 1 зборів членів СГТ «Пролісок» від 20.01.2016 року її відсторонено від обов`язків голови товариства та проведено цілу низку дій з порушенням вимог статуту товариства та законодавства України.

Вказує, що збори членів СГТ «Пролісок» 20.01.2016 року та 25.02.2016 року були проведені з порушенням вимог ст. 15 Закону України «Про кооперацію», а саме на зборах не було кворуму для їх проведення, члени кооперативу не були повідомлені про час, місце проведення та порядок денний, рішення про відкликання голови товариства ОСОБА_1 та про обрання ОСОБА_4 головою товариства прийняті з порушенням процедури, установленої розділом VI статуту СГТ «Пролісок».

В порушенням вимог розділу V статуту СГТ «Пролісок» при проведені зборів 20.01.2016 року були присутні сторонні особи, які не є членами товариства. На зборах 25.02.2016 року їй не надали можливість висловитись. Вказує, що протоколи зборів від 20.01.2016 року та 25.02.2016 року не є протоколами в розумінні Закону України «Про кооперацію» та статуту товариства.

У відзиві на позовну заяву відповідач СГТ «Пролісок» просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за їх безпідставністю. Свою позицію мотивує тим, що всі питання, що були предметом розгляду і вирішення загальними зборами СГТ «Пролісок» 20.01.2016 року та 25.02.2016 року в силу положень Закону України «Про кооперацію» та Статуту СГТ «Пролісок» відносяться до виключної компетенції загальних зборів членів СГТ «Пролісок» та стосуються внутрішньо-статутної діяльності СГТ «Пролісок». Оскарження у судовому порядку дій щодо проведення загальних зборів та визнання недійсними рішень кооперативу не відноситься до способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У своїх поясненнях послались на обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю за їх безпідставністю. У своїх поясненнях підтримав обставини, якими обґрунтований відзив.

Заслухавши пояснення осіб, які беручи участь у справі, дослідивши письмові докази судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 станом на період прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів 20.01.2016 та 25.02.2016 була членом СГТ «Пролісок». Вказана обставина підтверджується копією списку СГТ «Пролісок» (перша черга) (а.с. 121-123 т.1), де вона зазначена під № 131 та № 133. Також обставина її членства в СГТ «Пролісок» визнана представником відповідача у судовому засіданні.

У позовній заяві позивач вказувала на те, що з червня 2012 року до 20.01.2016 року була головою СГТ «Пролісок», що підтверджується протоколом загальних зборів від 14.06.2012 року. Зі змісту дослідженої у судовому засіданні копії протоколу № 2 звітно-виборних зборів СГТ «Пролісок» по другому питанню прийнято рішення затвердити головою СГТ «Пролісок» ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.9 копії статуту СГТ «Пролісок» (нова редакція), який затверджений на загальних зборах 10.06.2009 року та був чинний на час досліджуваних подій, у своїй діяльності товариство керується чинним статутом, рішеннями голови, загальних зборів засновників, членів товариства, вимогами чинного законодавства. Розділом V цього статуту визначено, що управління товариством здійснюється загальними зборами членів товариства, а в період між зборами керує правління товариства, яке вибирається загальними зборами. Згідно із змістом п. 6.1 досліджуваного статуту, правління товариства являється виконавчим органом, підзвітним загальним зборам. Із свого складу правління вибирає голову правління, його заступників, секретаря і скарбника. В той же час статут не передбачає посади голови СГТ «Пролісок», не визначає порядку його обрання, а також його повноважень, прав та обов`язків.

Викладене дає підстави для висновку, що позивач ОСОБА_1 станом на час прийняття оскаржуваних рішень мала лише правовий статус члена СГТ «Пролісок», тобто могла користуватись правами та виконувати обов`язки, передбачені для члена цього товариства, вона не була головою правління та не наділена будь-якими повноваженнями щодо управління СГТ «Пролісок».

Відповідно до копії протоколу № 1 зборів членів садово-городнього товариства «Пролісок» (а.с. 126-127 т.1), 20.01.2016 року проведені збори членів садово-городнього товариства «Пролісок» на яких було присутніх 124 члени цього товариства.

Вказаними зборами прийняті рішення:

-1. Секретарем зборів призначити члена кооперативу ОСОБА_4 ;

-2. Прийняти квоту від загальної кількості членів товариства 1 від 5 чоловік;

-3. Провести письмову реєстрацію членів товариства присутніх на зборах та продовжити проводити реєстрацію інших членів товариства;

-4. Зобов`язати ОСОБА_1 надати фінансовий звіт за 2013, 2014, 2015 роки ревізійній комісії для перевірки до 10.02.2016 року;

-5. На період слідства у кримінальному провадженні № 0000660 створити та обрати тимчасово робочий орган у кількості трьох осіб для здійснення управління кооперативом, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6

-6. Визнати печатку садово-городнього товариства «Пролісок», що заходиться у ОСОБА_1 не дійсною та повідомити про даний факт у ЗМІ. Підпис ОСОБА_1 , поставлений після 20.01.2016 року вважати недійсним;

-7. Повідомляти ОСОБА_7 в телефонному режимі з 10 до 12 числа про кількість спожитої енергії, а з 12 до 15 щомісячно сплачувати за використану електроенергію. Сплачувати пеню у сумі 5 грн за кожен тиждень боргу за використану електроенергію після тримісячного терміну;

-8. Повідомляти про результати цих та всіх наступних зборів садово-городнього товариства «Пролісок» у ЗМІ.

За змістом протоколу № 1 загальних зборів садово-городнього товариства «Пролісок» (а.с.128-129 т.1), 25.02.2016 проведені загальні збори вказаного кооперативу. На зборах присутні 169 членів цього кооперативу.

На зазначених зборах прийняті наступні рішення:

-1. Вважати ОСОБА_8 обраною головуючою загальних зборів;

-2. Вважати ОСОБА_6 обраним секретарем загальних зборів;

-3. Виключити із засновників товариства ОСОБА_9 ;

-4. Вважати ОСОБА_4 обраною членом засновників садово-городнього товариства «Пролісок»;

-5. Прийняти в новій редакції статут садово-городнього товариства «Пролісок»;

-6. Вважати ОСОБА_4 обраною головою правління садово-городнього товариства «Пролісок»;

-7. Вважати ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обраними членами правління садово-городнього товариства «Пролісок»;

-8. Вважати ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обраними членами ревізійної комісії садово-городнього товариства «Пролісок»;

-9. Вважати голову правління садово-городнього товариства «Пролісок» ОСОБА_4 такою, що має право без окремої довіреності представляти товариство у правовідносинах з державою, організаціями, установами, громадськими організаціями та іншими особами і вчиняти дії від імені товариства в тому числі здійснювати реєстраційні дії.

Позивач ОСОБА_1 , просить скасувати вказані рішення з підстав неповідомлення належним чином про день, час та місце проведення таких зборів, позбавлення її права голосу та відсутності кворуму.

Позивач на обґрунтування позовних вимог посилається на Закон України «Про кооперацію», яким визначено особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами, які за напрямами діяльності можуть бути, зокрема, садово-городніми.

З набранням чинності цього Закону України, садівничі товариства отримали можливість здійснити реєстрацію такої юридичної особи, як обслуговуючого кооперативу.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 року № 97 затверджено Державний класифікатор України «Класифікація організаційно-правових форм господарювання» (далі - КОПФГ).

У КОПФГ було враховано організаційно-правові форми, передбачені на час його прийняття законодавством, а саме: виробничий, обслуговуючий, споживчий кооператив, громадська організація, а такої форми, як садівниче товариство, передбачено не було.

На сьогодні садове товариство згідно з чинним законодавством України може створюватися у двох організаційно-правових формах: як кооператив і як громадська організація.

Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва в межах своїх повноважень надав роз`яснення, зокрема, від 11 жовтня 2004 року № 6978 та від 21 лютого 2006 року № 1339 про порядок реєстрації садівничого (садового) товариства.

У цих роз`ясненнях визнано, що садівничі товариства є обслуговуючими кооперативами і саме ця організаційно-правова форма більше відповідає меті створення садівничого товариства.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворений шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою здійснення ними господарської діяльності.

Таким чином, у вирішенні цього спору необхідно застосувати законодавство, яке регулює відповідні відносини у сфері кооперації.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Також, п. 1.9 статуту СГТ «Пролісок», чинного на час прийняття оспорюваних рішень, визначає, що у своїй діяльності товариство керується, зокрема, чинним статутом, вимогами чинного законодавства.

За змістом п. 5.2 статуту товариства, загальні збори товариства уповноважені: приймати статут товариства, вносити до нього зміни і доповнення; вибирати правління товариства; визначати розміри вступних, членських, цільових внесків і терміни оплати; заслуховувати звіти правління про їх діяльність; затверджувати види робіт, які виконують по договорах, вирішувати оплату їх праці; достроково відзивати членів правління товариства.

Оцінюючи зміст рішень, прийнятих на зборах членів СГТ «Пролісок» 20.01.16, які спрямовані на зміну порядку управління товариством, визнання печатки недійсною, створення тимчасового робочого органу, визначення порядку оплати за електроенергію, суд доходить висновку, що такі збори за своєю суттю є загальними зборами членів СТГ «Пролісок», а тому їх рішення можуть бути оскаржені до суду. Щодо зборів 25.02.16, то сторони визнали обставину, що це відбулись загальні збори членів СГТ «Пролісок».

Відповідно до п. 3.1 статуту СГТ «Пролісок», до основних прав членів товариства відносяться, зокрема, право брати участь у господарській діяльності товариства, в його управлінні, мати право голосу на загальних зборах, право обирати та бути обраними в органи правління, брати участь в обговоренні питань на загальних зборах.

Зважаючи на те, що на загальних зборах 20.01.16 та 25.02.16 вирішувались питання щодо створення та зміни органів управління, зобов`язання позивача надати фінансовий звіт, відсторонення її від обов`язків голови СГТ «Пролісок», визнання недійсним її підпису, затвердження статуту товариства у новій редакції, суд доходить висновку, що оспорюваними рішеннями загальних зборів членів товариства порушені її права та інтереси як члена СГТ «Пролісок».

Відповідними протоколами загальних зборів (а.с. 126-129 т.1) підтверджується, що участь у загальних зборах членів СГТ «Пролісок» 20.01.2016 брало 124 члени товариства, а 25.02.2016 - 169 членів товариства. Доказів, які б вказували на іншу кількість членів відповідача, присутніх на загальних зборах членів товариства до суду не подано.

Згідно з п. 5.3 статуту товариства, загальні збори вправі розглядати інші питання діяльності товариства, а саме вирішувати питання, якщо на зборах присутні не менше всіх членів товариства. Такі положення статуту узгоджуються з ч. 9 ч. 15 Закону України «Про кооперацію», згідно з якою загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів.

Визначаючи кількість членів СГТ «Пролісок» станом на 20.01.16 та 25.02.16 суд бере до уваги наступні обставини.

На виконання вимог ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31.01.2019 про витребування від відповідача СГТ «Пролісок» списків членів товариства станом на 20.01.16 та 25.02.16, останнє подало до суду список СГТ «Пролісок» (перша черга) та список СГТ «Пролісок» (друга черга), які містять перелік 390 ділянок та їх власників. Серед них частина членів має у власності декілька ділянок. Шляхом підрахунку судом встановлено, що станом на час прийняття оспорюваних рішень до СГТ «Пролісок» входило 348 членів. Таким чином, враховуючи вимоги п. 5.3 статуту та ч. 9 ст. 15 Закону України «Про кооперацію», загальні збори СГТ «Пролісок» мали б правомочність вирішувати питання 20.01.16 та 25.02.16, якби на них були присутні 174 або більше членів товариства.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 912/1247/18, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що оскаржувані рішення загальних зборів членів СГТ «Пролісок» від 20.01.16 та від 25.02.16 прийняті неправомочними загальними зборами та без встановлення наявності кворуму, що позбавило право позивача на участь в управлінні справами товариства відповідно до встановленого порядку, чим було порушено її господарські (корпоративні) права, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог у повному обсязі та визнання недійсним рішень загальних зборів членів СГТ «Пролісок» прийнятих 20.01.16 та 25.02.16.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4, ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження отриманих правничих послуг та понесених витрат позивач надала: копію договору № 18/01 про надання правової допомоги від 24.07.2019, додаток № 1 до вказаного договору від 24.07.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язалась оплатити роботу представника ОСОБА_2 в сумі 1500,00 грн за кожне судове засідання. Крім того, додані рахунки-фактури, акти приймання-передачі наданих послуг та квитанції до прибуткового касосого ордеру, які підтверджують оплату позивачем ОСОБА_1 послуг представника ОСОБА_2 за участь у судових засіданнях 25.07.19, 17.09.19, 11.10.19, 11.11.19, 04.12.19, 15.01.20, 10.02.20, 18.03.20, 09.07.20, 03.09.20, 31.03.20, у сумі 1500,00 грн за кожне судове засідання на загальну суму 16 500,00 грн.

Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ним судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Кузнецовським міським судом Рівненської області є достатніми, допустимими і достовірними.

Разом з цим, враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи, тривалістю її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг), суд вважає обґрунтованим і співмірним розмір правничих витрат у сумі 10 000 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 15 Закону України «Про кооперацію», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до садово-городнього товариства «Пролісок» задовольнити повністю.

Визнати недійсними рішення загальних зборів членів садово-городнього товариства «Пролісок», оформлених протоколом 1 зборів членів садово-городнього товариства «Пролісок» від 20.01.2016 та протоколом № 1 загальних зборів садово-городнього товариства «Пролісок» від 25.02.2016.

Стягнути з садово-городнього товариства «Пролісок» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідач садово-городнє товариство «Пролісок», місце знаходження м-н Перемоги, 14, кв. 91, м. Вараш, Рівненської області, .

Повне рішення складене 19.04.2023 року.

Головуючий суддя І.Ю. Зейкан