Провадження № 2/359/76/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Івковій Д.Л.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

встановив:

03.12.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_1 надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 111740, площею 0,0647 га, яка розташована на території с. Вишеньки, Бориспільського району, Київської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:009:0929, шляхом знесення самочинно збудованого паркану.

В обгартування позовної заяви зазначено наступне. На підставі державного акту про право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 111740 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0647 га, яка розташована на території с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:009:0929. По сусідству з її земельною ділянкою знаходиться дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0351 та :01:009:0677, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_3 ..

Також зазначено, що відповідач в порушення чинного земельного та цивільного законодавства, встановив паркан з цегли на території земельної ділянки, яка належить позивачу, чим фактично захопив її частину та здійснює перешкоди у користування нею. На неодноразові усні звернення позивача щодо знесення або перенесенні паркану, була відмова. В зв`язку з цим, з метою відновлення свого порушеного права, 19.06.2019 позивач замовила розробку технічної документації із землеустрою щодо вставлення (відновлення) меж належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до схеми накладення земельної ділянки, яка міститься в технічній документації, зображено де саме на її земельній ділянці відповідач встановив паркан та вказано, що відповідач самовільно захопив частину земельної ділянки позивача, яка складає 0,0020 га. При передачі їй межових знаків інженер-землевпорядник вказав в абрисі, що межові знаки в т.ч. 1,5,6,7 постановити не можливо, у зв`язку з відсутністю прямого та безперешкодного доступу до місця їх встановлення, так, як місце їх встановлення знаходяться за парканом, яким огороджена суміжна земельна ділянка.

Крім того позивачем понесені судові витрати в загальному розмірі 20768,40 грн., з яких : 768,40 грн. - судовий збір, 20000 грн. витрати на правову допомогу відповідно до Договору про надання адвокатських послуг № 15/11-19 від 15.11.2019 та меморіального ордеру від 18.11.2019.

Ухвалою від 22.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 60).

Ухвалою від 20.10.2020 клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено частково. Призначено по даній цивільній справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз ( а. с. 91-92, 96-99).

Ухвалою від 05.07.2021 у даній справі було поновлено провадження у справі для вирішення клопотання судового експерта ( а. с. 125).

Ухвалою від 12.07.2021 зупинено провадження у даній цивільній справі на час проведення експертизи ( а.с. 129).

05.09.2022 поновлено провадження у даній справі ( а. с. 221).

Ухвалою від 08.12.2022 закрито підготовче провадження ( а. с. 237).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, письмових заяв та відзиву на позов не подав. Під час підготовчого засідання проти обставин, викладених у позовній заяві не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема у ст.82 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить нерухоме майно : земельна ділянка площею 0,0647 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:009:0929, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ №111740 ( а. с. 17-18).

Вказана земельна ділянка межує із земельними ділянками, які належать на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , а саме : земельною ділянкою площею 0,1283 га з кадастровим номером :01:009:0351 та земельною ділянкою площею 0,1718 га з кадастровим номером :01:009:0677, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки Серії ЯБ №778167 та Серії ЯД №649671(а. с. 74-75), зокрема описом меж зазначених земельних діялнок.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 21.07.2022 № 10759/22-41/19068/19069/22-41 ( а. с. 201-220), встановлено, що фактичні межі земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0351, :01:009:0677, що належать ОСОБА_3 , порушують межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0929, що належать ОСОБА_2 ..

Загальна площа порушення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0929 складає 0,0017 га.

Також зазначено, накладення меж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0351, :01:009:0677, які належать ОСОБА_3 , та меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0929, яка належать ОСОБА_2 , відповідно до правовстановлюючих документів відсутнє, ділянки є суміжними.

Зокрема, згідно з Додатком №1 до висновку № 10759/22-41/19068/19069/22-41, а також даними фототаблиці, що міститься у висновку (а.с.215-на звороті-218,219), фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_3 , огородженої парканом, знаходяться за межами, визначеними відповідно до правовстановлюючих документів.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень порушень його права власності від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

При цьому власники земельних ділянок зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон ( п. «г» ч.1 ст. 91 ЗК України).

Положеннями ч.3 ст. 103 Земельного кодексу України визначено що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Враховуючи вище викладене, оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні доведено факт порушення її прав щодо користування земельною ділянкою з боку відповідача, а тому її порушене право підлягає захисту у вигляді зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, що належить їй на праві власності, шляхом знесення самочинно побудованого паркану.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., 20000 грн. витрати на правову допомогу, а також витрати на проведення експертизи в розмірі - 28765,44 гривень (а. с. 1, 53, 107) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд враховує, що кошти за правову допомогу були сплачені на рахунок адвокатського об`єднання «Місечко та партнери», якими була складена позовна заява та здійснювалося представництво інтересів позивачі в суді на стадії підготовчому провадження (подавалися заяви про витребування доказів, про призначення судової експертизи, про забезпечення позову, направлявся адвокатський запит) та у судовому засіданні (а.с.2-5,50,52,64,72,76-77,83,-84,85-86,115-116,118,130,226,228-229,235,238,239).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,137,139, 141,223, 258,259,263-265,266,273, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №111740, площею 0,0647 га, яка розташована на території с. Вишеньки, Бориспільського району Київської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:009:0929 шляхом знесення самочинно побудованого паркану.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місцем проживання: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, витрати на правову допомогу в сумі 20000 гривень, витрати на проведення експертизи 27765 гривень 44 копійки, всього на загальну суму 48533 гривні 84 копійки (сорок вісім тисяч п`ятсот тридцять три гривня вісімдесят чотири копійки).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 26.01.2023.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів