Справа № 490/5275/23
н/п 2-з/490/99/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, третіх осіб, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30.03.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1500 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 116286,49 грн.

Одночасно з пред`явленням позову позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Боднар І.М., на підставі якого відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 116286,49 грн.

Суддя, перевіривши матеріали справи та заяву щодо вжиття заходів по забезпеченню позову, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 6 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до абзацу третього пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8,9,18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI).

Однак, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (536,80 грн).

Виходячи з положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 Кодексу, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

У зв`язку з тим, що позивачем не сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, що передбачено статтею 151 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути вище вказану заяву.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч. 9 ст. 153 ЦПК України, щодо повернення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів по забезпеченню позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Черенкова