Справа № 587/2112/22
12 червня 2023 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л. М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів
У грудні 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Вдовіченко О.Л., звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до судового наказу Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2021 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що у позивача змінився сімейний стан, оскільки він уклав новий шлюб, а також законом передбачено аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, а тому відповідно до ст. 183 СК України позивач має право на зменшення розміру аліментів з частини до 1/6 частини.
А тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , з частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 всіх видів доходу та зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6 з частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини видів доходу.
09 січня 2023 року відповідачем ОСОБА_3 на адресу суду подано відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позову. Вказує, що позивач, маючи намір ухилитись від виконання обов`язку по утриманню сина, вже звертався до суду з заявою про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, проте йому було відмовлено. Щодо матеріального становища позивача зазначає, що він має два транспортних засоби, три незалежних джерела доходу, а також як учасник бойових дій, має пільги та користується соціальними гарантіями, що істотно полегшує його побут. А тому вважає, що позивачем не підтверджено погіршення його матеріального становища, а зміна сімейного стану укладення шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
06 лютого 2023 року представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Дворник О.В. направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі. Зазначає, що звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, платник аліментів повинен довести те, що після визначення судом розмір аліментів відбулись зміни в його матеріальному або сімейному стані, погіршився стан його здоров`я або існують інші обставини, визначені в СК України, які перешкоджають йому сплачувати кошти на утримання дитини у визначеному розмірі. У своєму позові ОСОБА_2 на такі обставини не посилався. Також вказує, що максимальний розмір відрахувань щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» становить 70% , а тому сума стягнень з позивача не перевищує максимального розміру.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься заява її представника ОСОБА_7 , в якій просить суд розглядати справу без участі відповідача та представника.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 3).
Як вбачається з копії постанови старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.03.2018 року, на підставі виконавчого листа №2-1154, виданого 16.11.2009 року Слов`яносербським районним судом, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_8 , стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 4).
ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).
На підставі судового наказу Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2021 року у справі №587/2226/21 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.10.2021 року і до повноліття дитини (а.с. 6).
Відповідно до відповіді на запит від 05.01.2023 № 153562054 за ОСОБА_2 зареєстровано транспортні засоби: HYUNDAY SANTA FE 2018 року випуску та DODGE AVENGER 1995 року випуску (а.с. 25).
Як вбачається з довідки про доходи №29/287 від 17.02.2023 року, виданій ОСОБА_2 за основним місцем роботи, загальна сума його доходу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 становить 789888,33 грн, з них 112764,16 грн сплачені аліменти (а.с. 64).
Відповідно до відповіді на запит суду Державної податкової служби України щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та (або) про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи стосовно ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, джерелами отримання доходів ОСОБА_2 є: ДСЗН СМР, ГУНП в Сумській області та Сумська обласна профспілкова організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України. (а.с. 86-88).
Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач обґрунтував його тим, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він 30.09.2022 року уклав шлюб із ОСОБА_9 .
Слід зазначити, що зміна сімейного стану позивача без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Що стосується доводів позовної заяви про те, що з позивача стягується на двох неповнолітніх дітей по частині його заробітку (доходу), а законом передбачено стягнення на двох дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, суд зауважує наступне.
Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
З матеріалів справи вбачається, що сукупний розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей у примусовому порядку, не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин, враховуючи те, що належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судових рішень про стягнення аліментів суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано взагалі. Також суд враховує, що визначений судовим рішенням розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства.
При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів не відповідає інтересам дітей, ставить їх у несприятливі умови в частині матеріального забезпечення, погіршуючи положення самих дітей. За таких обставин, фактичне втручання держави у спосіб зменшення сплачуваних на дітей аліментів в судовому порядку не є необхідним ні в інтересах самих дітей, ні в інтересах дотримання розумного балансу між виплатами.
Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.
У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2023.

Суддя Л.М. Гончаренко