ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» вересня 2023 року

м. Харків

справа № 643/6295/23

провадження № 22ц/818/1758/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів Мальованого Ю. М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 , представник заявниці ОСОБА_2

заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородова О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2023 року в складі судді Харченко А.М.

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородова Ольга Анатоліївна, звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання.

Заява мотивована тим, що у зв`язку зі смертю її матері, ОСОБА_3 , вона 09 червня 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородової О.А. з заявою про відкриття спадкової справи. Однак, розглянувши заяву та документи, надані нею нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 166/02-31 від 09 червня 2023 року, а саме у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки пропущений строк прийняття спадщини.

Зазначила, що нотаріус аргументувала відмову у вчиненні нотаріальної дії тим, що на момент смерті ОСОБА_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яких осіб, зареєстрованих разом із померлою на час відкриття спадщини за цією адресою не було, тому підставою для відмови у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину є той факт, що заявниця не прийняла спадщину протягом встановленого законом строку у 6 місяців, продовженого на час дії військового стану.

Вказала, що у зв`язку з неможливістю встановлення нотаріусом факту її спільного проживання з спадкодавицею ОСОБА_3 за однією адресою та неможливістю встановлення факту її прийняття спадщини в порядку частини 3 статті 1268 ЦК України, встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 .

Посилалася на те, що факт спільного проживання разом зі спадкодавицею з 2016 року підтверджуються свідками.

Просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді Назарова Ю.В. через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні ухвали суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не звернув увагу на те, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії пов`язана виключно з тим, що заявниця пропустила строк для прийняття спадщини, а надані нею документи не підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавицею за однією адресою. В свою чергу встановлення факту спільного проживання породжує юридичні наслідки для неї, у вигляді прийняття спадщини. Зазначила, що в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не зазначено, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом, який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, тобто не встановлено, між ким існує реальний спір, тому висновок суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. 21 вересня 2023 року до суду апеляційної інстанції від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородової О. А. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. 26 вересня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи не надійшло. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу судді скасувати.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що у справі вбачається спір про право, а тому слід відмовити у відкритті окремого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи у липні 2023 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородова О.А., звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, в якій просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.13).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Нескородовї О.А. від 09 червня 2023 року № 166/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.14-15).

Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 09 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 станом на 08 березня 2022 року зареєстрована ОСОБА_3 (а.с.16).

В свою чергу ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8-10,20).

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що метою її звернення до суду є встановлення в судовому порядку факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідного для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка є її матір`ю.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Нескородовї О.А. від 09 червня 2023 року № 166/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки пропущений строк для прийняття спадщини.

Зі змісту вказаної постанови нотаріуса не вбачається інших спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що із заявлених вимог вбачається спір про право, оскільки вимога про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини пов`язана з наступним вирішенням спору про право щодо спадкування нерухомого майна.

Однак, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 .

Відмова нотаріуса у відкритті спадкової справи та видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину пов`язана виключно з тим, що заявниця пропустила строк для прийняття спадщини.

Суд першої інстанції, зазначивши про наявність спору про право, що має розглядатися у порядку позовного провадження, не встановив та не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, тобто між ким існує спір, не встановив коло спадкоємців померлої ОСОБА_3 та не перевірив, чи впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18); від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20); від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126 св 22); від 14 вересня 2022 року у справі № 755/17019/21 (провадження № 61-6569св22); від 14 грудня 2022 року у справі № 180/2132/21 (провадження № 61-2729св22).

Також, слід звернути увагу на те, що у заяві ОСОБА_1 заінтересованою особою визначено приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородову О.А.

Разом з тим у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 квітня 2020 року у справі № 638/4/19 (провадження №61-18132св19), від 02 вересня 2020 року у справі № 206/2431/19 (провадження № 61-22852св19), від 16 червня 2021 року у справі № 523/16238/18 (провадження № 61-18299св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/6926/19 (провадження № 61-10351св21).

Особи, які беруть участь у справах окремого провадження - це суб`єкти цивільних правовідносин, які наділені юридичною заінтересованістю у розгляді справи, спрямованою на отримання благ, що опосередковуються законними інтересами, і які реалізують передбачені процесуальним законом права у цивільному судочинстві.

Отже, належною заінтересованою особою у цій справі є не приватний нотаріус, а орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, який в разі відсутності спадкоємців може звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді.

Проте, суд першої інстанції не звернув на це уваги та не роз`яснив заявнику право замінити заінтересовану особу, не з`ясував наявність чи відсутність спору про право між заявником та органом місцевого самоврядування, а саме, чи визнає такий орган право заявника на спадкування майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , чи вважає таку спадщину відумерлою.

Виходячи з положень пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, заявник звільнений від сплати судового збору, то підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю. М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 27 вересня 2023 року.