441/1754/15-ц 2/441/1/2023
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Романик С.А.

представників ОСОБА_1 , Кишені П.Б., Мартин В.І., Почкіної О.М.,

Юрчака Ю.Ю.,

розглянувши відкрито у залі судових засідань у м. Городок Львівської обл. справу за позовом Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання недійсним та скасування державного акта, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Великолюбінська селищна рада Львівського району Львівської області 25.12.2015 звернулась з позовом в суд, просила витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 частину земельної ділянки шириною 6,5 м, довжиною 34,80 м, площею 226,2 кв.м, яка до видачі 13.01.2009 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯЖ №927761 ОСОБА_2 , належала до земель комунальної власності Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області та, яка на день подачі позову, незаконно включена до земельної ділянки площею 0,1204 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :34:015:0005; визнати частково недійсним, в частині витребуваної площі земельної ділянки, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯЖ №927761, що виданий 13.01.2009 на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВЕС №813878 від 10.11.2006 та зареєстрований за №938. Позов мотивувала тим, що в 2013 році відповідачка самовільно захопила частину дороги загального користування площею 226,2 кв.м, винісши межі своєї земельної ділянки на дорогу загального користування шириною 6,5м, довжиною 34,80м та встановивши огорожу на земельній ділянці комунальної власності (дорозі), чим унеможливила іншим мешканцям смт. Великий Любінь (третім особам) доступ (доїзд) до належних їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою судді від 09.03.2016 по справі відкрито провадження.

Ухвалою попереднього судового засідання від 06.05.2016 до участі в справі залучено в якості відповідача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 16.05.2016 із вказаною справою одне провадження об`єднано справу № 441/1773/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , третя особа Великолюбінська селищна рада Городоцького району Львівської обл. про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні заїздом, інше.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 16.05.2016 із вказаною справою об`єднано зустрічний позов ОСОБА_2 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл., ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл. №95 від 12.04.2016.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , третя особа Великолюбінська селищна рада Городоцького району Львівської обл. про визнання недійсним та скасування державного акту, залишено без розгляду.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 01.12.2020 закрито провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл., ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл. №95 від 12.04.2016.

Представник позивача 19.07.2021 позовні вимоги уточнив, просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 226,2 кв.м, шириною 6,5 м від земельної ділянки з кадастровим номером :34:015:0260, що у власності ОСОБА_7 , з відступом з північно-західної сторони ділянки на 2,17 м на північ до земельної ділянки з кадастровим номером :34:015:0024, довжиною 34,80 м вздовж з північно-західної до північно-східної частини земельних ділянок кадастровий номер: :34:015:0260, що у власності ОСОБА_7 , :34:015:0242, що у власності ОСОБА_4 , паралельно земельної ділянки кадастровий номер :34:015:0022, що у власності ОСОБА_6 на відстань 6,49 м з північно-східної частини земельної ділянки кадастровий номер :34:015:0242, що у власності ОСОБА_4 та згідно координат з точки 1. Х5 501 187,18 Y1 317 922,98 до точки 2. Х5 501 193,11 Y1 317 925,63 до точки 3. Х5 501 180,19 Y1 317 958,06 та до точки 4. Х5 501 174,31 Y1 317 955,31, що в межах земельної ділянки площею 0,1204 га, кадастровий номер :34:015:0005, на АДРЕСА_1 і належить до земель комунальної власності Великолюбінської селищної ради; визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею ЯЖ №927761, що виданий на ім`я ОСОБА_2 13.01.2009 на підставі договору купівлі-продажу ВЕС №813878 від 10.11.2006 та зареєстрований за №938, скасувавши державну реєстрацію права власності на означену земельну ділянку; зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні витребуваною у неї, за вищеозначеними розмірами та координатами, земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) огорожі, що складається з тринадцяти металевих стовпців з`єднаних між собою металевою арматурою та не чинити перешкод громаді селища у користуванні такою.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, пояснив, що відповідачка ОСОБА_2 придбала земельну ділянку для будівництва житлового будинку у ОСОБА_8 , при виготовленні державного акту в 2009 році на її ім`я, межі земельної ділянки винесено на землі загального користування (дорогу), а в 2013 році вона поставила стовпці для огорожі на дорозі загального користування, чим унеможливила доступ мешканців громади до своїх земельних ділянок, що такі дії відповідачки зафіксовані актом виїзної комісії селищної ради, яка зобов`язала ОСОБА_2 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, що відповідачка акт комісії не виконала, тому Великолюбінська селищна рада звернулась із означеним позовом до суду. Також покликається на наявність дороги загального користування у проекті забудови кварталу селища, її значимість для мешканців селища, зазначив, що ширина дороги складала 6,5м, завжди використовувалась для проїзду великогабаритної сільськогосподарської техніки, дав інші пояснення, просив позов задовольнити та вирішити питання судових витрат.

Відповідачка ОСОБА_2 позов заперечила, пояснила, що у 2009 році придбала у ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1204 га, що розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:015:0005, її площа, межі та координати є незмінними з 1994 року, що вона не вчиняла жодних дій на зміну площі, меж чи координат означеної земельної ділянки. Покликається на відсутність спірної дороги (заїзду), так як така не відображена у генеральному плані смт. Великий Любінь, затвердженому у 2012 році, з цих же підстав вважає висновок комплексної судової земельно-технічної експертизи від 26.09.2018, в частині накладення меж її земельної ділянки на межі земель комунальної власності, неналежним доказом.

На підтримку позиції відповідачки висловились її представники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , також зазначили, що невідповідність фактичного землекористування ОСОБА_2 державному акту і технічній документації, яка встановлена висновком комплексної судової земельно-технічної експертизи від 26.09.2018 є через те, що до площі її земельної ділянки включено частину земельної ділянки сусіда, яку він використовує, як стоянку, що таке відхилення від площі не порушує права громади чи третіх осіб, вважають вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, просили в задоволенні позову відмовити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явився.

Третя особа ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала, пояснила, що в 2012 році, після смерті батька, виготовляючи технічну документацію для оформлення спадщини, довідалась, що на межі належної її батькові земельної ділянки наклались межі земельної ділянки ОСОБА_2 , згодом у 2013 році відповідачка почала встановлювати огорожу на дорозі загального користування, мотивуючи тим, що ця земля є її приватною власністю. Такі дії відповідачки унеможливили доступ до належних земельних ділянок їй та іншим третім особам. Також пояснила, що між її земельною ділянкою та ділянкою ОСОБА_8 , а згодом і ОСОБА_2 , до 2013 року завжди існувала дорога, нею користувались мешканці смт. Великий Любінь, при плануванні кварталу забудови у 1990-х роках, вказана дорога була передбачена в плані забудови, дала інші пояснення, просила позов задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_11 позовні вимоги підтримала, пояснила, що наявність дороги загального користування, частину якої самовільно захопила ОСОБА_2 підтверджується не тільки планом забудови кварталу смт. Великий Любінь, а й схемою смт. В.Любінь, державними актами та технічними документаціями ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , а також державними актами третіх осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , що вищевказані документи є чинними, ніким не оспорювались та не скасовувались. Також зазначила, що факт захоплення відповідачкою частини земель комунальної власності зафіксований актом земельної комісії Великолюбінської селищної ради від 16.07.2013, дала інші пояснення, просила позов задовольнити.

Треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 висловились на підтримку позову, мотивуючи тим, що діями відповідачки ОСОБА_2 їм чиняться перешкоди в користуванні дорогою загального користування, зокрема у доїзді до належних їм на праві власності земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

На підтримання позиції третіх осіб висловився їх представник ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши сторони, їх представників, третіх осіб, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно із ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частиною 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно з ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є в комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 83 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено право власності на землю територіальних громад, у котрій, зокрема, перебувають усі землі у межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Частиною 4 наведеної норми матеріального права землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо, належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст. 20 ЗК України, встановлення та зміна цільового призначення земель здійснюється виключно на підставі рішень органів місцевого самоврядування

Також ст.152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною , визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування , відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 83 ЗК України, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до ст. 16 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій, детальних планів територій, їх оновлення та внесення змін до них.

У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися не тільки зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, а і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України одним із способів захисту прав на землю є усунення порушень таких прав користувача земельної ділянки.

У абзаці 4 п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Із пояснень представника позивача та схеми селища смт. Великий Любінь (т.1 а.с.19-21) видно, що між земельною ділянкою ОСОБА_2 та земельними ділянками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проходить дорога загального користування шириною 6,5м.

Як убачається із державного акта серії ЯЖ №927761, виданого 13.01.2009 Управлінням Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області на підставі договору купівлі-продажу серія ВЕО №813878 від 10.11.2006 за реєстровим № 938 (т.1 а.с.29), ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1204 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що ця земельна ділянка межує з точки А до точки Б із земельною ділянкою гр. ОСОБА_13 , від точки Б до точки В із землями загального користування, від точки В до точки Г із земельною ділянкою гр. Дністрян, від точки Г до точки А із землями загального користування.

Із копії державного акту серії ЛВ 9254 про право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_8 ( т.1 а.с.-18) убачається, що від точки А до точки Б. вказана земельна ділянка межує із землями загального користування (дорогою).

Вказане також підтверджується копією технічного звіту про виконані роботи по підготовці та видачі державного акту на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею ОСОБА_8 (т.2 а.с.91-99).

Із технічного звіту про виконанні роботи по переоформленню технічної документації для отримання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 , виготовленого у 2008 році Городоцьким РВ ЛРФ ЦДЗК т.2 а.с.164-174), теж убачається, що земельна ділянка відповідачки від точки А до точки Г межує із землями загального користування.

Як убачається із копій державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ 6991 від 01.03.2000 та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_12 для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_2 від 2013 року (т.2 а.с.10, 11-26), означена земельна ділянка в т.ч. від точки А до Б, від точки З до Е межує із землями загального користування, від точки Б до В і точки Г до Д землями спільного користування, від точки В до Г землями гр.

ОСОБА_14 копії державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 070768 виданого 27.12.2001 на ім`я ОСОБА_3 (т.1 а.с.14) видно, що належна їй земельні ділянка на АДРЕСА_1 від точки Б до В, від Г до А, від Е до Є, від Ж до Д межує із землями загального користування.

Із копії державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ 7541 виданого 15.08.1997 на ім`я ОСОБА_15 (т.1 а.с.15) видно, що належна їй земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на території смт. Великий Любінь, межує від точки Б до В із землями гр. ОСОБА_16 , від В до Г землями загального користування.

Наявність дороги загального користування, розташованої між земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_2 та земельними ділянками третіх осіб, підтверджується також оглянутим в судовому засіданні оригіналом проекту кварталу індивідуальної забудови смт. Великий Любінь (т.3 додаток).

Із акту виїзного засідання депутатської комісії з питань земельних відносин та будівництва Великолюбінської селищної ради від 16.07.2013 (т.1 а.с. 33-34), убачається, що комісія із виїздом на місце встановила в т.ч., що ОСОБА_2 порушено межі земельної ділянки загального користування (дороги), захоплено 6,5м комунальної дороги по усій ширині земельної ділянки, шляхом встановлення огорожі на землях комунальної власності до своєї земельної ділянки. ОСОБА_2 зобов`язано зняти огорожу на захопленій ділянці комунальної власності.

Згідно висновку комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 26 вересня 2018 року №6463-6468 ( т.3. а.с. -88-98) встановлено, що розроблена ОСОБА_12 документація із землеустрою та її затвердження відповідає вимогам земельного законодавства і нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, яке діяло на час передачі земельної ділянки у власність. Фактичне землекористування ОСОБА_2 не відповідає державному акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ №927761 від 13.01.2009 та не відповідає документації із землеустрою на земельну ділянку. Невідповідність полягає в тому, що площа, конфігурація межі та координати кутів зовнішніх меж земельної ділянки по фактичному користуванню ОСОБА_2 станом на день проведення експертизи не відповідають площі, конфігурації межам та координатам кутів зовнішніх меж земельної ділянки, які вказані в технічній документації ОСОБА_2 (технічний звіт про виконані роботи по переоформленню технічної документації для отримання державного акта на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку, виготовленій в 2008 році Городоцьким РВ ЛРФ ЦДЗК) та не відповідають площі, конфігурації та межам земельної ділянки, які вказані в державному акті на ОСОБА_2 .

Площа, конфігурація та межі земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_7 станом на день проведення експертизи відповідає площі, конфігурації та межам земельної ділянки, яка згідно державного акту належала ОСОБА_12 . Площа, конфігурація межі та координати зовнішніх меж земельної ділянки (по фактичному використанню ОСОБА_2 станом на день проведення експертизи не відповідають площі конфігурації які вказані в технічній документації (технічний звіт по видачі державного акту ) ОСОБА_8 .

Має місце накладення меж земельної ділянки ОСОБА_2 на межі земель комунальної власності (земля загального користування) дорога.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 незаконного заволоділа земельною ділянкою площею 226,2 кв.м, шириною 6,5 м від земельної ділянки з кадастровим номером :34:015:0260, що у власності ОСОБА_7 , з відступом з північно-західної сторони ділянки на 2,17 м на північ до земельної ділянки з кадастровим номером :34:015:0024, довжиною 34,80 м вздовж з північно-західної до північно-східної частини земельних ділянок кадастровий номер: :34:015:0260, що у власності ОСОБА_7 , :34:015:0242, що у власності ОСОБА_4 , паралельно земельної ділянки кадастровий номер :34:015:0022, що у власності ОСОБА_6 на відстань 6,49 м з північно-східної частини земельної ділянки кадастровий номер :34:015:0242, що у власності ОСОБА_4 та згідно координат з точки 1. Х5 501 187,18 Y1 317 922,98 до точки 2. Х5 501 193,11 Y1 317 925,63 до точки 3. Х5 501 180,19 Y1 317 958,06 та до точки 4. Х5 501 174,31 Y1 317 955,31, що в межах земельної ділянки площею 0,1204 га, кадастровий номер :34:015:0005, на АДРЕСА_1 і належить до земель комунальної власності Великолюбінської селищної ради.

З огляду на наведене слід визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЖ № 927761 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1204 га на території Великолюбінської селищної ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :34:015:0005, виданий 13.01.2009 Управлінням Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2006, скасувавши державну реєстрацію права власності на означену земельну ділянку, витребувати таку з незаконного володіння ОСОБА_2 та зобов`язати її усунути перешкоди у користуванні витребуваною у неї, за вищеозначеними розмірами та координатами, земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) огорожі, що складається з тринадцяти металевих стовпців з`єднаних між собою металевою арматурою та не чинити перешкод громаді селища у користуванні такою.

Покликання ОСОБА_2 про відсутність між належною їй на праві власності земельною ділянкою та ділянками третіх осіб дороги загального користування у генеральному плані смт. Великий Любінь суд бере до уваги, але з огляду на вищенаведене й ту обставину, що розташування на ньому належної на праві власності відповідачці земельної ділянки не відповідає фактичному її розташуванню, розцінює як таке, що не може слугувати підставою до відмови в позові.

З огляду на положення ст.ст. 133, 141 ЦПК України із відповідачки ОСОБА_2 в користь Великолюбінської селищної ради Львівського р-ну Львівської обл. слід стягнути 8 007 грн. документально підтверджених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЖ № 927761 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1204 га на території Великолюбінської селищної ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :34:015:0005, виданий 13.01.2009 Управлінням Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2006, скасувавши державну реєстрацію права власності на означену земельну ділянку.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 226,2 кв.м, шириною 6,5 м від земельної ділянки з кадастровим номером :34:015:0260, що у власності ОСОБА_7 , з відступом з північно-західної сторони ділянки на 2,17 м на північ до земельної ділянки з кадастровим номером :34:015:0024, довжиною 34,80 м вздовж з північно-західної до північно-східної частини земельних ділянок кадастровий номер: :34:015:0260, що у власності ОСОБА_7 , :34:015:0242, що у власності ОСОБА_4 , паралельно земельної ділянки кадастровий номер :34:015:0022, що у власності ОСОБА_6 на відстань 6,49 м з північно-східної частини земельної ділянки кадастровий номер :34:015:0242, що у власності ОСОБА_4 та згідно координат з точки 1. Х5 501 187,18 Y1 317 922,98 до точки 2. Х5 501 193,11 Y1 317 925,63 до точки 3. Х5 501 180,19 Y1 317 958,06 та до точки 4. Х5 501 174,31 Y1 317 955,31, що в межах земельної ділянки площею 0,1204 га, кадастровий номер :34:015:0005, на АДРЕСА_1 і належить до земель комунальної власності Великолюбінської селищної ради.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні витребуваною у неї, за вищеозначеними розмірами та координатами, земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) огорожі, що складається з тринадцяти металевих стовпців з`єднаних між собою металевою арматурою та не чинити перешкод громаді селища у користуванні такою.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області 8 007 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.04.2023

Суддя Українець П.Ф.