Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/643/23
Провадження № 2/644/313/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

У складі: головуючого судді Бугери О.В.,

За участю: секретаря судового засідання Демченко І.А.,

Позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування, 3-я особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна, -

УСТАНОВИВ:

Позивачем подано до суду відповідну позовну заяву 07.02.2023 року. Позивач просила встановити факт, що має юридичне значення і полягає в тому, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в належній ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_1 , однією сім`єю починаючи з грудня 2006 року і до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Просила визнати за нею, ОСОБА_1 , в порядку успадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначала, що на початку грудня 2006 року вона познайомилась із ОСОБА_2 , в цьому ж місяці вона прийняла його пропозицію про встановлення між ними подружніх стосунків та переїхала до нього на постійне місце проживання в належну йому квартиру АДРЕСА_1 . В цій квартирі вона з ОСОБА_2 постійно та безперервно проживали однією сім`єю до його раптової смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , але стосунки не оформили. В шлюбі ані вона, ані ОСОБА_3 не перебували, на момент їх знайомства попередні шлюби були розірвані. За весь час проживання вони мали стосунки притаманні подружжю, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, разом проводили дозвілля. Після раптової смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири, в якій вони спільно та безперервно проживали з 2006 року, вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса, було відкрито спадкову справу, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки вона не була зареєстрована у вказаній квартирі, а тому відсутні докази спільного проживання із спадкодавцем протягом не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Зазначала, що про обставини проживання однією сім`єю свідчать квитанції про сплату комунальних послуг протягом зазначеного періоду, поштові конверти про отримання нею листів за вказаною адресою в різні періоди часу, нотаріально посвідчені заяви сестер померлого, які підтверджували, що вони приїздили до них у гості на відпочинок та на свята саме як подружжя, фотознімки з різних свят та відпочинку за період спільного проживання, а також ці обставини можуть підтвердити покази свідків. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Представником відповідача до суду відзиву на позовну заяву не подавалось, про час та дату розгляду справи у підготовчому засіданні, в судовому засіданні, сторона відповідача повідомлялась, причини їх неявки суду не відомі, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

3-ю особою Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. було надано суду копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 , а також подано заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні позивач доводи позову підтримала. Позивач суду пояснила, що вона проживала із ОСОБА_2 з грудня 2006 року. Зазначала, що в грудні 2006 року вони почали проживати спільно, в квартирі ОСОБА_2 , Новий 2007 рік зустрічали вдома разом. Проживали саме як подружжя, оскільки вони обидва вже раніше перебували у зареєстрованих шлюбах, спочатку не вважали за потрібне оформлювати стосунки, хоча пізніше ОСОБА_2 неодноразово пропонував їй зареєструвати шлюб, але вони все відкладали подію, бажали щоб це було по святковому, все не вистачало часу, а потім, раптово та неочікувано для неї та знайомих, ОСОБА_2 помер від ускладнень викликаних Ковідом. Весь час його перебування в лікарні вона була поряд, дуже розраховувала на те, що все буде добре, що він одужає, доглядала за ним, купувала ліки. ОСОБА_2 був військовим пенсіонером, був спортивний, здоровий, вона була з ним спокійна та впевнена, у них був спільний бюджет, він отримував пенсію, останні пару років до смерті ще працював, вона також працювала без оформлення, їм вистачало коштів. Вони прожили спільно майже 15 років, за цей час постійно все робили разом, проживаючи в однокімнатній квартирі чоловіка робили ремонти, обробляли городину, купляли предмети побуту, планували та спільно проводили свята, їздили на відпочинок, вона була з ним, як «за кам`яною стіною». Вона знайома з його сестрами, вони спільно їздили до них на літній відпочинок, також, за життя знала мати ОСОБА_2 .. Він її представляв всім знайомим, родичам, як цивільну дружину, вони не приховували, що шлюб не зареєстрували, але всі сприймали їх як подружжя. Просила вимоги позову задовольнити, встановити факт проживання однією сім`єю та визнати за нею право власності.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У Постанові від 10.01.2019 у справі №484/747/17 (провадження №61-44149св18) ВС дійшов висновку, що «відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом».

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/ 18 (провадження № 61-3852св19).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Також, належними доказами спільного проживання є документи, довідки про реєстрацію, свідоцтва про народження дітей, фотографії, листи тощо, що підтверджує факт ведення спільного господарства. Факт спільного відпочинку, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 369/16486/18, Постанова Верховного Суду України від 19.08.2019 у справі № 588/350/15.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , з 12.04.13 по 27.08.2018, та з 15.11.2021 року по т.ч., що підтверджується копією паспорту. В період часу з 17.09.1988 року по 19.07.2000 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харкові, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. За даними КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» від 29.12.2021 року, тіло померлого ОСОБА_2 було видано 04.11.2021 року ОСОБА_1 ..

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,1 кв.м., відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1998 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, згідно до розпорядження від 26.06.1998 року №26231.

Після смерті ОСОБА_2 позивачкою ОСОБА_1 було складено нотаріально посвідчену заяву від 13.05.2022 року про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Л.Є. від 06.09.2022 року вих. 54/02-14, до кола спадкоємців ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно до заведеної нею спадкової справи №07/2022 входить ОСОБА_1 , відомості про інших спадкоємців відсутні.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Л.Є. від 20.12.2022 року вих. №73/02-14, нею було заведено спадкову справу №07/2022 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкав в АДРЕСА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . До складу спадкоємців входить ОСОБА_1 , яка своєчасно прийняла спадщину за законом.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Л.Є. від 11.08.2022 року вих.44/02-14 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на квартира АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не була зареєстрована разом із спадкодавцем в одному місті, але згідно її заяви вони проживали разом. Роз`яснено право звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що надасть можливість, як спадкоємцю четвертої черги отримати свідоцтво про право на спадщину.

З матеріалів спадкової справи, наданих приватним нотаріусом, вбачається, що інші спадкові справи, заповіти, спадкові договори в Реєстрах відсутні.

Позивачем надано квитанції про оплату комунальних послуг за період 2018, 2019, 2020, 2021 року за життя ОСОБА_2 .. Квитанції про сплату боргу за виконавчим листом та штрафів в 2009 та 2010 роках в м. Харків.

Також надано конверти, із штампами поштового відділення за 19.08.2010, 04.10.2017, 03.07.2017 року про надсилання на ім`я позивачки листів за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до наданих нотаріально посвідчених заяв, з посвідченим нотаріально перекладом, від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що є сестрами померлого ОСОБА_2 , ними підтверджується факт приїзду їх брата та його цивільної дружини ОСОБА_1 , у гості на відпочинок до моря, щорічно, в літній період, з 2006 по 2019 рік.

Судом досліджено надані позивачкою фотознімки з відпочинку, святкування, в різний період часу з 2007 по 2020 роки, на яких зображені позивачка, померлий ОСОБА_2 , його рідні, їх спільні друзі.

Також суду надано копії залізничних квитків від 31.01.2014 року про спільну поїздку позивачки та померлого ОСОБА_2 до м. Кременчук.

Відповідно до долученої копії свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , розірвали шлюб 16.11.2022 року.

В судовому засіданні було допитано свідків. Так, свідок ОСОБА_8 , суду пояснила, що вона проживає в районі Обрій м. Харкова. Знає позивачку та знала за життя ОСОБА_9 з 2009 року, знає, що ОСОБА_10 був військовим. У неї помер чоловік та ОСОБА_11 з ОСОБА_10 дуже її підтримали. Після чого вони почали підтримувати дружні стосунки, майже всі свята, і ОСОБА_12 , і Новий рік, та дні народження проводили разом. Пояснила, що вона неодноразово бувала в гостях у ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вони жили в однокімнатній квартирі, побут був у них спільний, вони спільно придбавали меблі, робили ремонт в квартирі, їздили разом на дачу, город, це була саме дружня родина, у неї ніколи не складалась враження, що вони не родина, могла у разі потреби саме у родини зайняти кошти в борг. Вони піклувались один про одного, дуже часто влітку їздили до родичів ОСОБА_10 в Краснодарський край. Вона, особисто з ОСОБА_11 , декілька разів відпочивала на море в Криму. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не приховували, що вони не оформили свої стосунки офіційно, ОСОБА_10 неодноразово пропонував ОСОБА_11 зареєструвати шлюб, але вони хотіли щоб було по святковому. Коли він раптово помер від ОСОБА_13 , це був шок для всіх, і для друзів, і для сусідів, оскільки ОСОБА_10 був дуже спортивний, активний, ОСОБА_11 дуже переживала коли він захворів, вона постійно підтримувала його під час лікування, а потім вживала всіх заходів для організації поховання, дуже часто їздить до нього на кладовище.

Свідок ОСОБА_14 , суду пояснив, що він мешкає в будинку АДРЕСА_4 , з 1992 року, на той момент був старшим по будинку, тому спілкувався із всіма мешканцями, збирав кошти на утримання будинку, проводив збори мешканців, вирішував всі нагальні питання пов`язані із ремонтом, прибиранням по будинку, оплату консьєржів. З 2007 року точно знає, що в квартирі АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вони жили на 6 поверсі в однокімнатній квартирі, а він на 7 поверсі цього ж будинку. Він дуже часто їх бачив, майже кожного дня, ОСОБА_10 казав йому, що це його цивільна дружина. Зазначав, що були випадки, коли ОСОБА_10 не було вдома, саме ОСОБА_11 віддавала кошти на утримання будинку. З ОСОБА_10 за життя спілкувались часто, він був дуже активним, комунікабельним, дуже хорошою людиною, коли він так раптово помер ніхто не міг в це повірити. ОСОБА_11 дуже тісно спілкується з його дружиною, допомагає коли потрібно, дійсно постійно бачив ОСОБА_11 з ОСОБА_10 , вони вели себе як родина. Також, пояснив, що вже після смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_11 продовжує проживати в квартирі та коли сталося потрапляння снаряду до будинку, вона спільно з усіма мешканцями готувала звернення до міського голови щодо надання допомоги, приймала активну участь у зборі підписів мешканців.

Оцінюючи докази в їх сукупності, враховуючи, що ані позивачка, ані померлий ОСОБА_2 на момент початку стосунків в грудні 2006 року не перебували в шлюбі, з досліджених письмових документів, які також повністю підтверджуються в їх сукупності показами свідків, які надавали пояснення про обставини життя позивачки та померлого ОСОБА_2 , підтверджуються факти участі в утриманні будинку, оплаті комунальних послуг, про проведення спільного дозвілля та відпочинку, отримання листів за місцем проживання, спільні поїздки, що притаманно саме спільним стосункам подружжя, суд вважає, що в ході розгляду справи було підтверджено факт наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, протягом часу більше 5 років до дня відкриття спадщини, які засвідчують реальність сімейних відносин, та дає підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1264 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 25, 26, 74 СК України, ст.ст. 12, 76, 77, 80, 81, 89, 90, 95, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю понад п`ять років, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в належній ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з грудня 2006 року і до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повний текст рішення виготовлений 24.04.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. У зв`язку із оголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_2 , що зареєстрована АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_3 .

Відповідач Харківська міська рада, , майдан Конституції, будинок, 7, м.Харків, 61003.

3-я особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна, вулиця Сумська, 94, в м. Харкові, 61003.

Головуючий: суддя О.В. Бугера