Дата документу 16.06.2023
Справа № 334/4831/16-ц
Провадження № 2/334/34/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

секретаря судового засідання Алєйнікової О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинення певні дій, -

ВСТАНОВИВ:

В Ленінському районному судді м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинення певні дій.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/3637/23 за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, стягнення компенсації вартості майна, яка перебуває в провадженні судді Гнатюка О.М., та предметом якої є встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ., зважаючи на те, що розгляд справи об`єктивно неможливий до вирішення вищевказаної справи.

Так, зазначає, що правовою підставою позову по справі 334/4831/16-ц є та обставина, що постановою Запорізького апеляційного суду по справі № 334/2465/14 від 16.12.2020 року, яка залишена без змін після перегляду в касаційному порядку, було встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою площею 598,00 кв.м., розташованою за адресою АДРЕСА_1 : 1. Виділено співвласнику ОСОБА_1 в особисте користування земельну ділянку S-1 площею 346,84 кв.м. (жовтий маркер) згідно з варіантом №3 (додаток №4) до висновку експертизи №2503; 2. Виділено співвласнику ОСОБА_4 в особисте користування земельну ділянку S -2 площею 251,16 кв.м. (зелений маркер) згідно з варіантом №3 (додаток №4) до висновку експертизи №2503.

У справі № 334/4831/16-ц позивач ОСОБА_1 просить суд перенести паркан, що б мати вільний доступ до тієї частини земельної ділянки, яка надана їй в користування вищезазначеним судовим рішенням за визначеним порядком користування.

В у цивільній справі № 334/3637/23 вказаний порядок ставиться під сумнів через не вирішення питання з приводу нерухомості, яка безпідставно опиняється на території користування ОСОБА_1 ..

Отже, як вбачається з вищенаведеного, за наслідками розгляду позову у справі № 334/3637/23 може змінитися обсяг прав, щодо користування земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 як ОСОБА_4 так і ОСОБА_1 , що безпосередньо пов`язане,з предметом та підставами позову у справі №334/4831/16-ц.

Представник позивача заперечувала щодо зупинення провадження у справі, заявляючи про його безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно абзацу 4 п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено судам, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до викладеної правової позиції у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16 при застосуванні п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України слід враховувати, що: визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Так, судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду у м. Запоріжжя від 13.06.2023 року у цивільній справі №334/3637/23 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, стягнення компенсації вартості майна в частині вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою. Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, стягнення компенсації вартості майна закрито в частині позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Отже, підстави для зупинення провадження у справі №334/4831/16-ц у зв`язку з розглядом цивільної справи № 334/3637/23 відсутні.

Водночас, на підставі статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Тобто, наведеною нормою передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі на стадії розгляду справи по суті, і підстава, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у вказаному переліку відсутня.

Відтак, за приписами ч. 3 ст. 210 ЦПК України зупинення провадження справі на стадії її розгляду по суті на підставі п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України не передбачено, така процесуальна дія може відбуватись лише до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 27.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинення певні дій.

Крім того, розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 210, 251, 252 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинення певні дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 16.06.2023 року.

Суддя О.М. Гнатюк