Справа № 461/6178/22
Провадження № 6/461/71/23
УХВАЛА

Іменем України

м.Львів

20.06.2023 року,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. звернувся з цим поданням до суду та просить здійснити звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:23475881,що належить боржнику ОСОБА_1 право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку,з метою виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 лютого 2023 року у справі №461/6178/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Подання вмотивоване тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича перебуває виконавче провадження №72001724 з примусового виконання виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року №461/6178/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 120 000,00 доларів США. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича від 12 червня 2023 року було відкрито виконавче провадження №72001724 на виконання виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року №461/6178/22.Боржником у ВП №72001724 є ОСОБА_1 , Стягувачем ОСОБА_2 .Боржник добровільно заборгованість не сплачує.Але має нерухоме майно,яке зареєстроване в установленому порядку з 2015 року.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М., у судове засідання не з`явився, належним чином,телефонограмою, повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Перевіривши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2023 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 120 000 (сто двадцятьтисяч) доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 12 405,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича від 12 червня 2023 року було відкрито виконавче провадження №72001724 на виконання виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року №461/9178/22.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»,у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч. 8ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.12,81 ЦПК Українипокладається в даному випаду на орган виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно до ч. ч. 3, 4ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи, щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10ст. 440 ЦПК України,питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном.

Окрім зазначених документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Дане обумовлено тим, щоЗаконом України «Про виконавче провадження»передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Судом встановлено,що приватним виконавцем не подано достатньо доказів наявності чи відсутності в боржника ОСОБА_1 рухомого майна чи інших цінностей достатніх для задоволення вимог стягувача, суду подано тільки докази наявності виконавчого провадження на примусовому виконанні, зокрема суду подано копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, проте суду не подано достатньо доказів вжиття приватним виконавцем всіх необхідних заходів для встановлення інформації наявності чи відсутності у боржника коштів чи рухомого майна достатніх для задоволення вимог стягувача. Будь-яких інших доказів щодо наявності інших цінностей для задоволення вимог стягувача суду також не подано.

Звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Крім того суду не подано достатньо належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника від виконання виконавчого листа в добровільному порядку, а копії зазначених постанов не можуть свідчити про навмисне ухилення боржника від виконання виконавчого листа, оскільки суду не подано доказів їх направлення та одержання боржником. Таким чином, суду не подано доказів обізнаності боржника про наявність виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що за вказаним поданням приватний виконавець звернувся не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника. Зокрема щодо наявності у боржника рахунків в банках, наявність транспортних засобів, техніки. Тому приватним виконавцем не доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.Тому суд не знаходить підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоро Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Є. Радченко