Справа № 523/4100/22
Провадження №2/523/3706/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання: Ахламової А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кічук І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, цивільну справу № 523/4100/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 22 вересня 2007р. Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 765. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, так як відсутнє взаєморозуміння по життєво важливим питанням. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому, позивач просить суд шлюб розірвати.

Заочним рішенням суду від 05.07.2022 року позовні вимоги були задоволені, шлюб розірвано.

11 травня 2023 року до Суворовського районного суду м.Одеси із заявою про перегляд заочного рішення від імені ОСОБА_2 звернувся адвокат Гареєв Є.Ш.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 26 травня 2023 року:

- поновлено представнику відповідача ОСОБА_4 адвокату Гареєву Є.Ш. строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2022 року;

- заяву про перегляд заочного рішення задоволено, та скасовано заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2022 року по справі № 523/4100/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2023 року - відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гареєва Є.Ш. про призначення подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строку для примирення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кічук І.Г. наполягала на задоволенні позову. Зазначила, що всі обставини викладені у позові відповідають дійсності, шлюбні відносини припинені з 2015 року, формально, без шлюбних відносин, сторони проживали в одній квартирі до січня 2023 року, заради дитини, після чого позивач виїхав на орендоване житло, оскільки вже неможливо було знаходитись в одному приміщенні. Рішення Західнопоморського воєводи від 21.03.2022 року приймалося за відсутності ОСОБА_1 , без його згоди, дома його під-час відвідування муніципальними службами не було. Не задоволення позову, призведе до примушування позивача перебувати у шлюбі, що заборонено Конституцією України, Сімейним кодексом України. Після того, як суд скасував заочне рішення, відповідачка постійне пише позивачу смс-повідомлення, погрожує, принижує, поводить себе агресивно, здійснює на нього тиск.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, її представник надав заяву, в якій просив вжити заходи щодо примирення сторін, та призначити строк для примирення протягом трьох місяців, провести судове засідання 31.05.2023 року без їх участі.

Судом здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов слід задовольнити, з таких підстав.

Сторони уклали шлюб, зареєстрований 22 вересня 2007р. Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 765.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, позивач не має наміру поновлювати сімейні відносини, вважає що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст.18 ч.2 п.3, статей 51, 56 ч.3, ст.110 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце.

Отже, суд дійшов висновку, що у сторін сім`я розпалася, позивач не бажає зберігати шлюб, спільного господарства сторони не ведуть.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

На підставі викладеного, керуючись: статтями 110, 111, 112 СК України, статтями 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 22 вересня 2007 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №765.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 05.06.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко