Справа № 404/657/22
Номер провадження 2/404/155/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Кіровський районний суд міста К іровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство «Сенс Банк», у лютому 2022 року звернулось до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АЕ № 379309, виданий 06.10.2010, видавник: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Мехед О.В.). В обгрунтування позову зазначено, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 420/187-ФО1. Також укладено іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру, загальною площею 67,12 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .У зв`язку з неможливістю виконання умов кредитного договору та значної заборгованості відповідачем, ОСОБА_1 , позивач був вимушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 14.01.2022 року право власності на майно було зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа Банк». Однак позивачу стало відомо, що реалізувати заставне майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АЕ № 379309, виданий 06.10.2010, видавник: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Мехед О.В.) накладено арешт на нерухоме майно відповідача та оголошено заборона на його відчуження, відтак на сьогоднішній день порушено право позивача як власника відповідного майна.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 квітня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, витребувано у Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АЕ № 379309, виданий 06.10.2010, видавник: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Мехед О.В.) (а.с.36).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 листопада 2022 року у прийнятті заяв про визнання позовних вимог відповідачами по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з-під арешту, відмовлено та продовжено підготовче провадження. Підготовче засідання відкладено (а.с.61).

Через канцелярію суду представником позивача подано заяву (вх.. № 6587 від 27.02.2023 року) про зміну назви позивача з Акціонерого товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с.76-84) та додано витяг з державного реєстру банків згідно якого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Сенс Банк» а відтак, правильною назвою позивача є Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с. 81).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.88).

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду заяви (вх. № 6587 від 27.02.2023 року) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.76-84).

Відповідачі в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви (вх. № 17454 від 12.05.2023 року; вх. № 17455 від 12.05.2023 року) про розгляд справи за їх відсутності, та визнання позовних вимог (а.с. 98-104).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 90), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені докази, суд встановив таке.

Відповідно до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затвердженого протоколом № 1/2019 Рішення спільних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 21 листопада 2019 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником усіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», а також всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (а.с.21-25).

Як вбачається з доданого до заяви Витягу з державного реєстру банків Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Сенс Банк» а відтак, правильною назвою позивача є Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с. 81).

Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , який є майновим поручителем позичальника ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 27.03.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 1159 (дублікат має силу оригіналу), посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. 05.08.2021 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 500, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язання за договором кредиту № 420/187-ФО1 від 27.03.2007 року, укладеним між іпотекодержателем та позичальником, наступне нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. 11.01.2001 року по реєстру № 76, зареєстрованого обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» 11 січня 2001 року за № 20973/129 (а.с.5-14).

14 січня 2022 року на підставі іпотечного договору від 27.03.2007 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1159 (дублікат має силу оригіналу), посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. 05.08.2021 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 500 позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 , про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 січня 2022 року (а.с.15-17).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 січня 2022 року № 295303365 зареєстровано арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АЕ № 379309, виданий 06.10.2010, видавник: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Мехед О.В.), та зареєстровано за № 28024744 (а.с.15-17).

Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 квітня 2022 року повідомлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень (ВП спецрозідл) на виконанні у відділі виконавчі провадження в рамках винесеної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер АЕ № 379309 від 06.10.2010 року, не перебувають. Повідомити більш детальну інформацію неможливо, у зв`язку з тим, що відповідно до пунктів 3.19, 3.20 «Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби» яка діяла на той період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень станови 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження, чи повернення виконавчого провадження стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (а.с.42; 85-86).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно зі статтями 575, 577 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами шостою-сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Особливості звернення стягнення на заставлене нерухоме майно визначено також положеннями Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час накладення арешту на майно.

Статтею 44 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) встановлена черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення вартості заставленого майна.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно), відповідно до якої стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 52 «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина восьма статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час накладення арешту на майно).

Таким чином, оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених норм права випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 137/2080/18-ц (провадження № 61-13492св19) та у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16-ц, скасовано судові рішення судів попередніх інстанцій, задоволено позов ТОВ «Кей-Колект», який був стягувачем у виконавчому провадженні, в рамках якого було накладено арешт на предмет іпотеки (квартиру), та звільнено зазначену квартиру з-під арешту.

Суд касаційної інстанції виходив із того, що накладення арешту на квартиру - предмет іпотеки порушує права іпотекодержателя, тому така квартира підлягає звільненню з-під арешту, накладеного органом державної виконавчої служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 813/1341/15 дійшла висновку про те, що оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не призведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи іпотечний договір щодо спірного майна укладено 27 березня 2007 року, а арешт на нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження накладено 24 грудня 2010 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АЕ № 379309, виданий 06.10.2010, видавник: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Мехед О.В.). Таким чином, оскільки власником іпотечного майна являється позивач, а арешт та заборона на відчуження зазначеного майна порушує його права як іпотекодержателя, за таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом звільнення з-під арешту квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АЕ № 379309, виданий 06.10.2010, видавник: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Мехед О.В.).

Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку» статтями 15, 16, 575, 577 Цивільного кодексу України, керуючись статтями, 4, 7, 10, 11, 76-80, 141, 206, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з-під арешту, задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АЕ № 379309, виданий 06.10.2010, видавник: Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Мехед О.В.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 1240,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 1240,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (; місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок № 100; адреса для листування: 04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок № 9, корпус № 4б, поверх 5 БЦ Форум Парк Плаза);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Дворцова, будинок № 32/29);

Повний текст рішення суду складено 12.06.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда