Справа № 189/599/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.05.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Редько О.В.

при секретарі Корховій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про припинення права оренди земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити право оренди ТОВ «Відродження», , земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 02.11.2020 року, номер запису про інше речове право: 39029752. Зобов`язати ТОВ «Відродження», , повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , земельну ділянку загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378, та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ДП №131160, виданого 25.04.2000 року на підставі рішення сесії Покровської селищної ради № 9/23 від 28.12.1999 року, ОСОБА_2 являлася власницею земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. 23 серпня 2012 між ОСОБА_2 , як власником земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378 та ТОВ «Відродження» було укладено договір про внесення змін до договору оренди вказаної земельної ділянки від 15.12.2004 року, яким визначено термін дії договору оренди до 31 грудня 2022 року, а також встановлено розмір орендної плати у грошовому виразі 3271,55 грн. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за заповітом, виданим 21.12.2021 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Кривошей О.Г., реєстровий №1376, спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її донька - ОСОБА_1 . Станом на 09.02.2023 року у відповідача перед позивачем мається заборгованість із виплати орендної плати за 2021 та 2022 роки за договором оренди земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378. З цього приводу позивачкою було розпочато підготовку матеріалів для подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з виплати орендної плати. В процесі підготовки та збору матеріалів, а саме: отримання Інформації з ДРРП з`ясувалося, що термін дії договору оренди між ОСОБА_2 та ТОВ «Відродження» продовжено до 23.08.2032 року, хоча ні ОСОБА_2 , ні її спадкоємець ОСОБА_1 жодного іншого договору чи додаткової угоди із ТОВ «Відродження», які б могли стати підставою для продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки не укладали та не підписували, окрім договору від 23 серпня 2012 року «Про внесення змін до договору оренди вказаної земельної ділянки від 15.12.2004 року», яким визначено термін дії договору оренди до 31 грудня 2022 року, та не передбачена автоматична пролонгація права оренди чи терміну дії договору оренди земельної ділянки. Крім того, 23.12.2022 року та 25.01.2023 року позивачкою на адресу орендаря ТОВ «Відродження» було направлено лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди належної їй земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378. Таким чином, на даний час ТОВ «Відродження» продовжує незаконно користуватися належною позивачці земельною ділянкою загальною площею 2,93 та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378. В зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги просить задовольнити. Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ДП №131160, виданого 25.04.2000 року на підставі рішення сесії Покровської селищної ради № 9/23 від 28.12.1999 року, ОСОБА_2 являлася власницею земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області (а. с. 4). 23 серпня 2012 між ОСОБА_2 , як власницею земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378 та ТОВ «Відродження» було укладено договір про внесення змін до договору оренди вказаної земельної ділянки від 15.12.2004 року, яким визначено термін дії договору оренди до 31 грудня 2022 року, а також встановлено розмір орендної плати у грошовому виразі 3271,55 грн. (а.с. 7) Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої земельну ділянку, площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, успадкувала її донька, ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2021 року № 144/2021 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 291760667 (а. с. 5-6) Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № , 02.12.2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області проведено реєстрацію іншого речового права № 39029752, а саме зареєстроване право оренди земельної ділянки площею 2,93 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:005:0378, орендар ТОВ «Відродження». Як підстава державної реєстрації вказано договір оренди землі б/н, виданий 23 серпня 2012 року, як орендодавець зазначена позивачка. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 54969138, від 05.11.2020 року (а.с. 8, зворотній бік). Згідно копії листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди від 23.12.2022 року та копії листа-повідомлення орендодавця від 25.01.2023 року, що направлено ТОВ «Відродження», позивачка повідомила відповідача про те, що просить не поновлювати, укладати, чи переукладати договір оренди землі, кадастровий номер :01:005:0378, строк дії якого закінчується 31.12.2022 року (а.с. 9, 12). Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громади і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Статтями 6, 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору, насамперед, передбачає неприпустимість примусу щодо вступу у договірні відносини та можливість вільного вибору особою, яка бажає укласти договір, майбутнього контрагента, а також можливість сторін вільно визначати умови (зміст) договору, який вони укладають. Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексуУкраїни також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі». За положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим відповідно до положень статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зстаттею 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього. Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають установити всі юридичні факти, визначені статями 387 та 388 ЦК, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення, що відповідач є добросовісним набувачем, суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 17 грудня 2014 року № 6-140цс14. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження 14-144цс18). Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 повідомила завчасно відповідача про те, що вона не має наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0378. В свою чергу, згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 321981974, дію договору автоматично продовжено до 23.08.2032 року (а.с. 8, зворотній бік). Суд наголошує, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений останньою при подачі позовної заяви. Керуючись ст. ст. 4, 11-13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, ст. 15, 16, 330, 387, 388 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про припинення права оренди земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити. Припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», , земельної ділянки загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 02.11.2020 року, номер запису про інше речове право: 39029752. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Відродження», , повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , земельну ділянку загальною площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:005:0378. Стягнути з ТОВ «Відродження», , місцезнаходження: смт. Покровське, вул. Центральна, 17-А, Синельниківського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок). Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Редько

22.05.2023