ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2724/22

Головуючий у першій інстанції - Хоменко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/676/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Патук А.А.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерство оборони України, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, здійснення її перерозподілу та стягнення, -

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила:

- визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_5 , який був мобілізований та проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- здійснити перерозподіл грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_5 , який був мобілізований та проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1 250 000 грн з кожного;

- судові витрати покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є дружиною загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні військового обов`язку ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_5 їй, як дружині загиблого, виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю чоловіка - військовослужбовця у розмірі 5 000 000 грн, крім неї таку допомогу отримали батьки загиблого - батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_5 , її малолітньому сину допомога не виплачувалась.

Зазначала, що 23.09.2022 вона, діючи в інтересах сина, звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги дитині, але отримала відмову, у якій їй роз`яснено, що грошову винагороду у повному обсязі вже виплачено.

Указувала, що вона неодноразово намагалася зв`язатися з батьками загиблого для того, щоб вирішити питання щодо перерозподілу суми одноразової грошової допомоги за взаємною згодою осіб на користь їх онука, але відповідачі відмовились на перерозподіл коштів.

Позивачка уважає, що оскільки вона, діючи в інтересах дитини, у встановлений законом термін, звернулась із відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю його батька ОСОБА_5 , то така допомога повинна бути розподілена в рівних частинах на чотирьох осіб, по 1/4 частині на кожного члена сім`ї, тобто по 3 750 000 кожному.

28.11.2022 ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на усі банківські рахунки відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на будь-яких банківських рахунках, що належать ОСОБА_2 , відкритих у банківських установах України, в межах ціни позову 1 250 000 грн.

Накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_3 , які знаходяться на будь-яких банківських рахунках, що належать ОСОБА_3 , відкритих у банківських установах України, в межах ціни позову 1 250 000 грн.

Накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) його батька, військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Здійснено перерозподіл виплаченої суми грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 250 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 250 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 6 450 грн 60 коп в рахунок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3 225 грн 30 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Повернуто ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державного бюджету України 3 225 грн 30 коп. судового збору, сплаченого при подачі позову та за подання заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким визнати за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) його батька, військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув при виконанні військового обов`язку 13.03.2022 та стягнути з усіх осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які отримали одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_5 , на користь малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1 250 000 грн з кожного.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заявниця зазначає, що жодних листів з пропозицією врегулювати питання перерозподілу суми одноразової грошової допомоги в добровільному порядку від ОСОБА_1 на її адресу не надходило.

Указує, що позивачка не виконала будь-яких дій, які б давали підстави вважати, що вона має намір в добровільному порядку перерозподілити 1 250 000 грн на користь дитини, ОСОБА_4 . Здійснення перерозподілу шляхом стягнення по 1 250 000 грн з кожного з відповідачів на користь дитини, невілює суть такого перерозподілу, оскільки перерозподіл здійснюється з усієї виплаченої суми з урахуванням коштів, виплачених і позивачці, тобто з 15 000 000 грн.

Вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем заявлено вимогу про здійснення перерозподілу грошової допомоги шляхом стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь малолітнього ОСОБА_4 про 1 250 000 грн з кожного, натомість суд стягнув кошти з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 .

Звертає увагу на те, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначає, що відповідач ОСОБА_2 позов визнала, проте нею позов визнаний в частині визнання за малолітнім ОСОБА_4 права на 1/4 частину одноразової грошової допомоги та стягнення такої допомоги на користь малолітньої дитини ОСОБА_4 у порядку, який відповідає суті перерозподілу виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_5 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції забезпечив повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів малолітньої дитини.

Указує, що ОСОБА_2 в апеляційній скарзі фактично висуває нову позовну вимогу, про стягнення з неї на користь її дитини коштів, що не передбачено ЦПК України, оскільки така позовна вимога могла бути подана винятково у вигляді зустрічної позовної заяви до початку розгляду справи по суті.

Зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні на прохання учасників справи суд першої інстанції надав час на позасудове врегулювання спору.

Звертає увагу на те, що для проведення позасудового врегулювання спору позивачкою відкрито банківський рахунок для отримання соціальної допомоги на дитину в АТ «ОЩАДБАНК», та надіслано заяву, яка містила реквізити банківського рахунку для отримання допомоги на дитину та виписку з банківського рахунку ОСОБА_1 , на якому зберігаються кошти перераховані нею на депозитний рахунок, в розмірі частини одноразової грошової допомоги на малолітнього ОСОБА_4 . Однак вищевказана заява була проігнорована ОСОБА_2 , так як реквізити банківського рахунку відкриті на ім`я позивачки, а не на малолітнього ОСОБА_4 , який не може самостійно відкрити банківський рахунок.

Наголошує, що зважаючи на те, що ОСОБА_4 є малолітнім, відповідно не може відкривати банківський рахунок, та самостійно стягувати кошти з відповідачів на свою користь.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та її представника - адвоката Якуби Г.О., які підтримали апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Ловінського Д.В., представника органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області Якима І.С., які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, представника Міністерства оборони України Матвієнка О.Б., який наголошував на тому, що обов`язок по виплаті грошової допомоги МО України виконано, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на неї, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Апеляційний суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статті 377 ЦПК Україні судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Судом у справі встановлено, що 03.12.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Новояворівської міської ради, актовий запис № 256, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.03.2022, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 320 (а.с.11).

06.05.2022 ОСОБА_3 звернувся до ТЦК та СП ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_2 його сина солдата ОСОБА_5 (а.с. 67).

09.05.2022 ОСОБА_1 звернулась до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про виплату їй на відповідний розрахунок через відділення АТ КБ «Приватбанк» одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка - солдата ОСОБА_5 (а.с.70).

09.05.2022 із відповідною заявою на ім`я Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки звернулася ОСОБА_2 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_5 (а.с. 71).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьком якого записано ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24.05.2022 (а.с.8).

Згідно із витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 214 від 01.06.2022 травма 13.03.2022 солдата ОСОБА_5 , вибухове руйнування тіла, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків та причина смерті пов`язані із захистом батьківщини (а.с.12).

З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.06.2022 № 86 вбачається, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: батьку, матері та дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, солдата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 23.03.2022 та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 02.06.2022 № 321/КЦ/5100 - в сумі 15000000 грн у рівних частках кожному (а.с. 73).

23.06.2022 ОСОБА_1 перераховані на розрахунковий рахунок грошові кошти у розмірі 5 000 000 грн., що підтверджується випискою з її рахунку в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.23). Отримання зазначеної грошової допомоги не заперечується відповідачкою ОСОБА_2 .

23.09.2022 ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про проведення нарахування та виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_5 при виконанні військового обов`язку (а.с.14).

29.09.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 надано відповідь на заяву ОСОБА_1 , із зазначенням, що нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 . Дрогобицький РТЦК та СП не проводило (а.с. 15).

10.10.2022 ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання інформації щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_5 батькам загиблого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 16-17).

12.10.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 надано відповідь на заяву ОСОБА_1 , із зазначенням, що відомостями про розподіл, розміри виплат одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 членам його сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_9 не володіє (а.с. 18-19).

19.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до Міністерства оборони України із запитом на інформацію щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_5 батькам загиблого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 20-21).

24.10.2022 Міністерство оборони України надало відповідь на запит, де зазначило, що надання інформації, зазначеної у зверненні, можливе лише у разі представлення оформлених відповідно до чинного законодавства документів, які підтверджують представлення інтересів ОСОБА_3 (а.с. 22).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 16-1 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

28.02.2022 прийнято Постанову КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 2 вказаної Постанови встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Згідно із абз. 15-1 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії її соціального захисту», затвердженого Постановою КМУ від 29.04.2016 № 336 для отримання одноразової грошової допомоги члени сім`ї подають до органові соціального захисту населення заяву про перерахування коштів для виплати одноразової грошової допомоги із зазначенням рахунка в установі банку. За малолітніх чи неповнолітніх дітей заяву подає інший з їх батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси.

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У справі, що переглядається спір виник між малолітнім ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, щодо перерозподілу суми такої допомоги.

Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб між учасниками правовідносин існував юридичний спір, а порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Невід`ємним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Тому судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

При зверненні до суду позивачем заявлено, зокрема, вимогу про визнання за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) його батька, військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційний суд уважає, що провадження у частині вирішення зазначених позовних вимог має бути закрите з огляду на наступне.

Підстави для закриття провадження у справі встановлені ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У контексті завдань цивільного судочинства (ст. 2, 4 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача.

Отже, особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Це узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Право малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) його батька, військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 , як сина загиблого, встановлено статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що жодним з відповідачів це право не оспорюється, навпаки, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 визнавала позов в частині визнання права малолітнього ОСОБА_4 на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю його батька, військовослужбовця ОСОБА_5 . Про зазначене остання наголошувала і в апеляційній скарзі.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення вказаної позовної вимоги, з огляду на відсутність предмету спору на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, оскільки відповідачами це право визнається та не оспорюється, а тому рішення суду в частині вирішення цих вимог підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матір дитини, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , як його законний представник, яка діє від імені та в інтересах дитини, упродовж терміну з 10.05.2022 до 10.06.2022 не звернулась із заявою про виплату одноразової грошової допомоги дитині загиблого ОСОБА_5 , з такою заявою звернулась 23.09.2022, тобто після виплати зазначеної допомоги іншим особам та в межах установленого законом строку, тому малолітній син загиблого, який народився через два місяці після його смерті має право на таку допомогу. Виплату в рівних частинах, тобто по 5 000 000 грн, отримали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тому позивач в інтересах дитини має право на перерозподіл суми такої допомоги з розрахунку на чотирьох осіб.

З таким висновком районного суду апеляційний суд погоджується, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається зі змісту абз. 2 п. 15-1 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії її соціального захисту», затвердженого Постановою КМУ від 29.04.2016 № 336, саме ОСОБА_1 як мати та законний представник малолітнього ОСОБА_4 має право подати заяву за свого малолітнього сина.

Так, як на момент подачі заяви позивачкою в інтересах її малолітнього сина одноразова грошова допомога вже була виплачена, то відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. Оскільки дане питання у позасудовому порядку не вирішено, у тому числі і під час розгляду справи, спір підлягає розгляду у суді.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем заявлено вимогу про здійснення перерозподілу грошової допомоги шляхом стягнення коштів з відповідачів безпосередньо на самого малолітнього, а суд стягнув на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , не заслуговують на увагу, оскільки такий спосіб стягнення узгоджується з приписами чинного законодавства.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітньою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді їхні батьки, усиновлювачі (ч. 1 ст.59 ЦПК України).

Батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження (ч. 1 ст. 177 СК України).

Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.02.2023 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання за малолітнім ОСОБА_4 права на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) його батька, військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув при виконанні військового обов`язку 13.03.2022 - скасуванню із закриттям провадження у цій частині позовних вимог, в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 255 п. 2 ч. 1, 367, 374, 375, 377 ч. 1, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , права на 1/4 частину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) його батька, військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_11 - скасувати та провадження у справі у цій частині позовних вимог закрити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: О.І. Онищенко

Н.В. Шитченко