У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д., вирішуючи питання про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа -1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київська міська державна адміністрація (КМДА), третя особа -2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" про визнання протиправним та скасування розпорядження про припинення повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача та просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №133-к від 01.09.2023 року " Про припинення повноважень директора Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" ОСОБА_1

Дослідивши матеріали позовної заяви, прихожу до висновку, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства виходячі з наступних норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1ст. 2 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

За ст.2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

При цьому під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю (ч. 6 ст. 3 ГК України).

За змістом абзацу 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

У процесі забезпечення конституційного права на працю на підставі трудового договору, крім безпосередньо трудових, виникають і інші правовідносини, до яких слід віднести організаційно-управлінські, що складаються в сфері управління працею між різними суб`єктами трудового права. Основною метою таких відносин є вироблення і прийняття рішень щодо вдосконалення організації праці, нормативного встановлення та застосування діючих умов праці, в яких реалізується правовий статус осіб, як суб`єктів трудового права.

Верховним Судом у постанові від 15.09.2020 року у справі № 205/4196/18 викладена правова позиція щодо застосування вказаних норм права (п.52-53).

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

До юрисдикції господарського суду за п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України належать спори, в яких позивач, відсторонений від посади керівника юридичної особи (її виконавчого органу), або позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оспорює законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого відсторонення або звільнення (припинення повноважень).

За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

З поданих до суду матеріалів встановлено, що позивач на час подачі позову не є звільненою з посади директора КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва", а знаходиться на лікарняному і просить скасувати розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №133-к від 01.09.2023 року " Про припинення повноважень директора Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва", яким відповідач зобов`язує: припинити повноваження позивача на відповідно до п. 5 ч. 1ст. 41 КЗпП України у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності; звільнити позивача з посади директора підприємства у звязку з припиненням повноважень посадової особи на підставі п. 5 ч. 1ст. 41 КЗпП України у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності; припинити Контракт №06-к від 23.06.2023 року з директором підприємства у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності.

Отже, даний спір виник у межах господарських правовідносин, в яких відповідач припинив повноваження позивача з посади керівника юридичної особи на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України і позивач оспорює законність дій органу управління юридичної особи з такого припинення повноважень та подальшого звільнення.

З урахуванням зазначеного вище, підстави для відкриття провадження у цивільній справі за даним позовом відсутні, оскільки такі вимоги повинні розглядатись в межах господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа -1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київська міська державна адміністрація (КМДА), третя особа -2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" про визнання протиправними та скасування розпорядження про припинення повноважень - відмовити.

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2023 року

Суддя Н.Д.Буша