Справа №150/212/23
Провадження по справі №2-о/150/32/23
УХВАЛА

про повернення заяви

17 травня 2023 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., отримавши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ опіки та піклування Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИЛА:

До суду звернувся ОСОБА_1 із вище вказаною заявою, в якій просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над ним опіку та призначити опікуном.

10 травня 2023 року головуючою по справі суддею Цимбалюк Л.П. було винесено ухвалу про залишення заяви без руху та надання заявнику п`ятиденного строку з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків, що містить заява.

16.05.2023 ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 10.05.2023 через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначається, що копію вище вказаної ухвали отримано ним 13.05.2023.

Однак, позивачем у термін, наданий згідно ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 10 травня 2023 року, так і не виправлено недоліків, що містить заява.

Так, відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом 4 ЦПК.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, №2 роз`яснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України.

Право громадян на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст.55), Цивільному кодексі України (ст.16), Законі України «Про судоустрій і статус суддів».

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною (ст.4 ЦПК України).

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (частина 3 статті 296 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

На сьогодні в законодавстві поняття «член сім`ї» застосовується в різних значеннях в залежності від сфери правовідносин. Так відповідно до частини 2 статті 64 Житлового кодексу УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до пункту 1.26 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» членами сім`ї фізичної особи вважаються її чоловік або дружина, прямі родичі (діти або батьки) як фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, а також чоловік або дружина будь-якого прямого родича фізичної особи або її чоловіка (дружини). Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них (п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99). Судова практика взагалі розрізняє поняття «родичі» та «члени сім`ї» (ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Коментована стаття окреслює загальні ознаки, яким повинен бути зв`язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім`єю. До таких ознак належать: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки (хоча, на наш погляд, наявність взаємних прав та обов`язків - це скоріше наслідок сімейних відносин, ніж їх ознака). Разом з тим, ознаки членів сім`ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім`ї, передбачених у частині 4 коментованої статті. Оскільки спільне проживання та побут та наявність взаємних прав та обов`язків можуть бути і у інших суб`єктів, які не є членами сім`ї (наприклад, проживання кількох студентів в одній кімнаті в гуртожитку).

Близькi члени родини (або близькім родичі) - законодавчий термін, що позначає родичів (членів сім`ї) особи, які мають особливі права та/або обов`язки через тісні стосунки з особою.

Законодавство України подає різні визначення цього та споріднених термінів.

Так, Кримінально-процесуальний кодекс України визначає поняття близькі родичі та члени сім`ї: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Кодекс законів про працю України подає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя.

Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» визначає, що близькі родичі - батьки, дружина (чоловік), діти, рідні брати і сестри, дід, баба, онуки.

Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку визначає, що близькими родичами фізичної особи є діти, чоловік (дружина) чи шлюбний партнер особи, діти чоловіка (дружини) чи шлюбного партнера особи, утриманці фізичної особи або її чоловіка (дружини) чи шлюбного партнера.

Медичні норми клінічних випробувань визначають, що близькі родичі - чоловік (дружина), батьки, діти, рідні брати і сестри.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає, що:

- члени сім`ї - чоловік (дружина) та діти до досягнення ними повноліття; а також усі особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;

- близькі особи - члени сім`ї, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням суб`єкта.

Отож, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Поняття «проживання однією сім`єю» та «член сім`ї» не є тотожними.

Такого роду факти встановлюються в судовому порядку, однак, ОСОБА_1 не надано належним чином завірену копію судового рішення на підтвердження факту родинних відносин із ОСОБА_2 , чи то проживання з ним однією сім`єю.

У поданій заяві ОСОБА_1 посилається на те, що особа, яку він просить визнати недієздатною та встановити над нею опіку - ОСОБА_2 є його сусідом, який зареєстрований та проживає разом з ним на одному погосподарському номері по АДРЕСА_1 на підтвердження чого додано копію довідки №340, виданої виконкомом Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області (а.с. 11).

У заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначається про те, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом з ним на одному погосподарському номері протягом сорока трьох років, всі ці роки заявник здійснює догляд за ОСОБА_2 , який являється членом сім'ї. На підтвердження даних обставин заявником додається довідка №364, видана 15.05.2023 виконкомом Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області, відповідно до якої ОСОБА_2 , дійсно являється членом сім'ї ОСОБА_1 , інші особи, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_3 відсутні.

Суд не приймає до уваги вище зазначені довідки, видані виконкомом Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області, оскільки, вони не є достатнім та беззаперечним доказом того, що ОСОБА_2 являється членом сім`ї, чи то близьким родичем ОСОБА_1 .

Інші належні, достатні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 є членом сім`ї заявника, чи то близьким родичем, відсутні.

Відсутність такого роду підтверджуючих даних унеможливлює встановити чи є ОСОБА_1 особою, яка у відповідності до положень статті 296 ЦПК України може бути заявником у справі даної категорії.

Суд черговий раз роз`яснює, що в разі відсутності у ОСОБА_2 членів сім`ї, близьких родичів, із заявою про визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки вправі звернутися до суду орган опіки та піклування, вказавши при цьому в якості заінтересованої особи ту особу, яку вважатиме за доцільне призначити опікуном.

Вище наведені обставини виключають можливість прийняття заяви та відкриття провадження по даній справі.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України встановлено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (п.5 ст.185 ЦПК України).

Згідно ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Оскільки, заявником не виправлено недоліки заяви, суд в силу статті 185 цього Кодексу приходить до висновку про повернення заяви заявнику.

На підставі наведеного, суддя, керуючись статтею 185, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - відділ опіки та піклування Чернівецької селищної ради Могилів - Подільського району Вінницької області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, - повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

У відповідності до положень ч.6 ст.185 КК України копію заяви залишити в суді.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви (заяви) не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви (заяви) та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК