КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/325/22
Провадження № 2-з/488/5/23
УХВАЛА

Іменем України

16.05.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Тетяни Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому позивач просить суд визнати 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 ; визнати легковий автомобіль TOYOTA PRADO, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку вказаного автомобілю.

Ухвалою суду від 31.03.2023 р. було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. У позовній заяві позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просила суд визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 . Визнати особистою власністю ОСОБА_1 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 .

15.05.2023 р. через канцелярію суду надійшла заяві від представника позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 - адвоката Сидоренко Т.В. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 до вирішення спору по суті.

Заява мотивована тим, що з 03.03.2001 року ОСОБА_4 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .

26.09.2003 року між сторонами зареєстрований шлюб. Від шлюбу є неповнолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між сторонами розірваний рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.01.2022 року у цивільній справі № 488/4247/21. Рішення суду набрало законної сили.

Зазначила, що у період проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу та знаходження у зареєстрованому шлюбі сторонами за спільні кошти в інтересах сім`ї придбане нерухоме та рухоме майно, а саме:

1) 02.12.2002 року квартира АДРЕСА_3 . Титульний власник - ОСОБА_2 . Підстава набуття права власності - договір купівлі-продажу від 02.12.2002 року. Оригінал договору купівлі-продажу знаходиться у ОСОБА_2 ;

2) 05.04.2011 року сторонами придбаний транспортний засіб марки Toyota Prado, рік випуску 2007, VINJTEBU25J075084937, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Титульний власник транспортного засобу - ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що вказане майно придбане сторонами під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та відповідно належить їм на праві спільної сумісної власності, вважала, що є підставі для накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , через існування небезпеки, що відповідач за зустрічним позовом здійснить відчуження спірного нерухомого майна та зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Крім того, за викладеними обставинами заява є необґрунтованою в частині існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення майбутнього позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Під час дослідження матеріалів цивільної справи, а також заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що у зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не порушує питання про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до 28.10.2002 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Царіцинським відділом ЗАЦС м. Москви 20.08.2003 р.

Спірна квартира АДРЕСА_3 була придбана одноособово ОСОБА_2 02.12.2002 р. на підставі договору купівлі-продажу квартири та зареєстрована в реєстрі за № 1-3926, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідного договору.

Заявником не надано до суду жодного доказу щодо намірів відповідача за зустрічним позовом продати вказану квартиру, яка зареєстрована на нього на праві приватної власності, тому суд не приймає до уваги посилання заявника на можливі припущення відчуження вказаного майна. Відповідач, як власник квартири має право користуватися нею на свій розсуд, тож арешт 1/2 частини вказаної квартири порушить його цивільні права, як власника.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Тетяни Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: Я. А. Чернявська