Справа № 523/4044/19
Провадження №2/523/1996/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання Сервачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Міністерства юстиції України, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцької Христини Богданівни, за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Міністерства юстиції України, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцької Христини Богданівни, за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Суворвоського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.04.2019 року на 14год.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 03.07.2019 року на 11год.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року позов Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради до Товариство з обмеженою відповідальність «ТЕМП-ПЛЮС+», державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцької Христини Богданівни про визнання рішення протиправним та скасування, зобов`язання вчинити певні дії- залишено без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.03.2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по цивільній справі позовом Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Міністерства юстиції України, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцької Христини Богданівни про визнання протиправним та скасуванні рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про зобовязання привести самочинно збудований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.10.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Ухвалу Суворвоського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року по цивільній справі за позовом Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Міністерства юстиції України, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцької Христини Богданівни, за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасовано, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Сувороського районного суду м. Одеси від 18.11.2021року цивільну справу призначено до слухання в судовому засіданні на 16.12.2021 року на 09год. 15хв.

У судове засідання з`явилася представник позивача Попаз Ю.І., питання про закриття провадження у справі залишила на розсуд суду.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «Темп-Плюс+» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Представник відповідача ТОВ «Темп-Плюс+» - адвокат Попроцький Д.М. надав до суду письмове клопотання від 07.12.2021 року про закритя провадження по справі, відповідно до ч.1 п.1 ст.255 ЦПК України, про розгляд справи у його відсутність ( арк.сп.195-196);

У судове засідання представник відповідача Міністерства юстиції України не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

У судове засідання представник відповідача державний реєстратор Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцька Х.Б. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

У судове засідання треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Зі змісту постанови Одеського апеляційного суду (судді Комлєва О.С., Гірняк Л.А., Цюра Т.В.) від 13.10.2021 року по даній цивільній справі за № 523/4044/19 встановлено: «З матеріалів справи вбачається, що оспорюваним судовим рішенням вирішується спір між управлінням державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради, ТОВ «Темп-Плюс+», Міністерством юстиції України, державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД».

Отже, заявлені позивачем вимоги у цивільному провадженні стосується спору, який виник між суб`єктами господарювання, відносно об`єкту, який належить юридичній особі, яка в свою чергу використовує його в господарських цілях, що підлягають розгляду за правилами господарської юрисдикції - відповідно до п. 15 ч. 1ст. 20 ГПК України» ( арк.сп.165-166,т.2);

При таких обставинах, спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За змістом ст. 19 ЦПК України, під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 19 цього Кодексу визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у ст. 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У ч.3 ст.3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підсудність визначає коло справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду в межах його територіальної юрисдикції.

Підвідомчість розмежовує компетенцію судів відповідної юрисдикції на розгляд цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справ.

У свою чергу, нормою п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 924/1220/17 (провадження № 12-26гс19), п. 39.

Зважаючи на наведене, оскільки спір у даній справі виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, правовідносини, що виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, а тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження в справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підлягає з`ясуванню чи належить справа до юрисдикції суду загальної юрисдикції згідно з ст. 19 ЦПК України. Відповідно, підставою для закриття провадження в справі згідно з вказаною нормою, є віднесення розгляду справи в порядку іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При таких обставинах, суд вважає за необхідне провадження по цивільній справі за позовом Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Міністерства юстиції України, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцької Христини Богданівни, за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

При цьому суд роз`яснює позивачу його право на судовий захист у порядку господарського судочинства шляхом звернення до Господарського суду Одеської області.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 205,255,257,260,261,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ПЛЮС+», Міністерства юстиції України, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «ДІСЕД» Щеплоцької Христини Богданівни, за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.05.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.