Провадження № 4-с/761/63/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Іванченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» на дії приватного виконавця,

встановив:

Скаржник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаною скаргою, в якій просив визнати визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановського Ю.В. при відкритті ВП НОМЕР_1 неправомірними та скасувати постанову про відкриття ВП НОМЕР_1.

Свою скаргу обґрунтуває тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ТзОВ «Траєкторія» про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2005 року № KIVPGA000004911 у розмірі 290 443,57 доларів США. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ТзОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 118 675,23 грн. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. 12.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кудрановським Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 про стягнення боргу солідарно з ОСОБА_1 , ТзОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 290443,57 доларів США. Постанова винесена на підставі виконавчого листа від 25.11.2022. Ознайомившись із вказаною постановою, заявник вважає її незаконною, винесеною з порушенням норм закону, яка підлягає скасуванню, з огляду на те, що приватний виконавець відкрив провадження про стягнення боргу з боржників в долларах США - 290443,57 доларів США без зазначення гривневого еквівалента, що є недопустимим, адже незалежно від валюти боргу, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Увідповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ТзОВ «Траєкторія» про стягнення заборгованості, задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2005 року № KIVPGA000004911 у розмірі 290 443,57 доларів США. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ТзОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 118 675,23 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 07 листопада 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 13 липня 2022 року визнано неподаною та повернути апелянту.

25.11.2022 Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/18849/19 на стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2005 року № KIVPGA000004911 у розмірі 290 443,57 доларів США. Стягненння солідарно з ОСОБА_1 та ТзОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 118 675,23 грн.

12.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кудрановським Ю.В.винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 761/18849/19 виданого 25.11.2022 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Траєкторія» на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2005 року № KIVPGA000004911 у розмірі 290 443,57 доларів США та судовий збір у розмірі 118 675,23 грн.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням.

У статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачу має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Перерахування стягувачу суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про безпідставність поданої скарги.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 19, 53, 72 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260-261, 447, 451 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» на дії приватного виконавця, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: