Номер провадження 2/754/2775/23
Справа №754/4302/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М, справа № 754/4302/23

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення коштів

Крюкова М.В. - адвокат позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем до суду подано позов і в якому позивач посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних кредитних зобов`язань за договором № 4820597 про надання споживчого кредиту від 24.09.2021 за яким відповідачеві надано кредит у сумі: 20000 грн. під проценти, просить стягнути з відповідача визначену станом на 30.03.2023 заборгованість за цим договором, яка складається з: 20000 грн. - тіло кредиту, 45600 грн. - процентів за користування кредитом, 14760 грн. - втрати від інфляції за період з березня 2022 по лютий 2023, 2167,5 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період з 21.02.2022 по 30.03.2023. Також позивач просить стягнути: 2684 грн. - судового збору та 8000 грн. - правничої допомоги.

Ухвалою суду від 06.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Учасникам справи достовірно відомо про їхнє перебування в договірних правовідносинах і про наявність на розгляді в суді спору.

Учасники справи мали можливість в усній, письмовій або електронній формі вирішити спір між собою або подати до суду свої доводи та заперечення по суті спору.

Відсутність в учасників справи наміру та невживання жодних заходів на врегулювання спору не є правовою підставою для затягування розгляду спору по суті судом.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено договір № 4820597 про надання споживчого кредиту від 24.09.2021 за яким відповідачеві надано кредит у сумі: 20000 грн. строком на 30 днів під проценти.

Між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф від 17.03.2023 за яким до останнього перейшло право вимоги до відповідача за договором № 4820597 про надання споживчого кредиту від 24.09.2021.

Як вказує позивач, відповідачем не виконано належним чином взяті на себе перед банком зобов`язання, щодо погашення кредиту.

Станом на 30.03.2023, визначена позивачем сума заборгованості у відповідача за вказаним договором становить: 20000 грн. - тіло кредиту, 45600 грн. - процентів за користування кредитом, 14760 грн. - втрати від інфляції за період з березня 2022 по лютий 2023, 2167,5 грн. - три проценти річних від простроченої суми за період з 21.02.2022 по 30.03.2023.

Саме станом на 30.03.2023, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Згідно ст. ст. 514, 625, 1050, 1054 ЦК України, 1. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог суду не надано.

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Надання позивачеві правничої допомоги підтверджується: укладеним між позивачем і адвокатом Крюковою М.В. договором про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022; ордером серія АН № 1075167 від 28.03.2023; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5127 від 29.08.2017; звітом від 30.03.2023 про надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 з детальним описом послуг і їхньої вартості на суму: 8000 грн.; платіжною інструкцією № 353 від 29.03.2023 на суму: 8000 грн..

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, ) за договором № 4820597 про надання споживчого кредиту від 24.09.2021: 20000 грн. - тіло кредиту, 45600 грн. - процентів за користування кредитом, 14760 грн. - втрати від інфляції, 2023, 2167,5 грн. - три проценти річних від простроченої суми, 2684 грн. - судового збору, 8000 грн. - правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: