Справа №705/1087/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - Годік Л.С.

з участю: секретаря судового засідання - Гученко К.М.

скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань скаргу ОСОБА_1 на постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області від 10.05.2023 про відмову у відводі начальника Відділу ДВС у місті Умані,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області від 10.05.2023 про відмову у відводі начальника Відділу ДВС у місті Умані.

Зазначає, щоВідділ ДВС у місті Умані постановою від 19.05.2021 відкрив виконавче провадження НОМЕР_1, в якому виконавчий документ 705/1087/21 2/705/1194/21 не відповідав вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», не має законної сили і являється фальшивим. Одна частина його номера 705/1087/21 відноситься до адміністративного правопорушення розглянутого суддею Єщенко О.І., а друга 2/705/1194/21 відноситься до стягнення збитків розглянутого суддею Гудзенко В.Л. Виключно з огляду на таку нумерацію цей документ не набуває статусу офіційного, що можливо тільки в поєднанні і цілісності двох частин, а подання його стягувачем до ДВС не тягне за собою відкриття виконавчого провадження та процесуальних наслідків. Але позиція начальника відділу Гудзовського О.О. в результаті конфлікту інтересів суперечила п.3 ч.4 ст.5 Закону і привела до втрат майна і здоров?я в період 19.05.2021-21.04.2023, тому звернувся до Управління про відвід Гудзовського О.О. , але постановою йому відмовлено. В постанові використана неперевірена інформація про реквізити виконавчого провадження та особливе витлумачення змісту ст. 5 Закону без врахування практики міжвідомчих відносин, звичаїв і поведінки ДВС і суду, що мають істотне значення.

Просить скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області від 10.05.2023 про відмову у відводі начальника Відділу ДВС у місті Умані.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задоволити.

ПредставникУправління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській областіЦентрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі-Управління) в судове засідання не з`явився, однак подали заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

Крім того, 15.06.2023 від заступника начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління на адресу суду надійшов Відзив на скаргу ОСОБА_1 в якому заперечує проти скарги,вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними, а відповідно такими що не підлягають задоволенню у зв`язку із наступним. На виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 701/1087/20 Уманського міськрайонного суду, виданого 18.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заподіяних збитків в сумі 320 400,00 грн. 04.05.2023 до Управління надійшла заява ОСОБА_1 про відвід начальника відділу ДВС у місті Умані від 01.05.2023. У заяві про відвід від 01.05.2023 ОСОБА_1 зазначено: «Постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого провадження від 21.04.2023 прийнята без необхідних повноважень і являється фальшивок), що вказує на неефективність роботи відділу. З даного приводу звертався зі скаргою. Проте Гудзовський О.О. продовжує порушувати вимоги Закону і вчиняє новий службовий злочин разом з Уманським міськрайонним судом під контролем Міжнародного благодійного фонду ім. Рабі Нахмана». Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 5 Закону державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо: 1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи. Пов`язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи; виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб. Пряма або опосередкована участь держави в юридичних особах не є підставою для визнання таких юридичних осіб пов`язаними; 2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем; 3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів; 4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця. Виходячи з вищевикладеного та відповідно до Закону є вичерпний перелік підстав для відводу начальника. В заяві ОСОБА_1 від 01.05.2023 не наведено обґрунтовані підстави для відводу начальника та працівників Відділу. Як підставу для відводу скаржник вказує факт винесення начальником відділу постанову від 21.04.2023 про зміну (доповнення) реєстраційних даних. Але це не є підставою для відводу. При цьому скаржник не оскаржує постанову начальника про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого документу в Автоматизованій системі від 21.04.2023, Постанова може бути оскаржена, про що зазначено в резолютивній частині. Таким чином підстави для задоволення заяви про відвід начальника Відділу Гудзовського О.О. були відсутні. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, беручи до уваги позицію Управління, дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 701/1087/20 Уманського міськрайонного суду, виданого 18.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заподіяних збитків в сумі 320 400,00 грн.

21.04.2023 в межах ВП № НОМЕР_1 старшим державним виконавцем Відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМРУМЮ (м.Київ) Кравченко М.В. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, а саме: виправлено опечатку в номері виконавчого документа - в номері 705/1087/21 на 705/1087/20.

01.05.2023 ОСОБА_1 звернувся доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області із заявою про відвід у якій заявником зазначено: «Постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого провадження від 21.04.2023 прийнята без необхідних повноважень і являється фальшивою, що вказує на неефективність роботи відділу. З даного приводу звертався зі скаргою. Проте Гудзовський О.О. продовжує порушувати вимоги Закону і вчиняє новий службовий злочин разом з Уманським міськрайонним судом під контролем Міжнародного благодійного фонду ім. Рабі Нахмана».

Постановою начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.05.2023 відмовлено у задоволенні відводу начальника Відділу ДВС у місті Умані за відсутністю вмотивованих підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) являє собою сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження», питання про відвід, самовідвід начальника відділу або всіх державних виконавцяв зазначеного Відділу вирішується керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня. Постанова про задоволення чи відмову в задоволенні відводу, самовідводу начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Керуючись ст. 23 Закону, Розділом ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М. 10.05.2023 винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні відводу начальника Відділу державної виконавчої служби у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзовського О.О. при виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_1, у зв`язку з відсутністю вмотивованих підстав передбачених ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки діїначальника Відділу ДВС Гудзовського О.О. були вчинені в рамках виконавчого провадження, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, без будь-яких порушень законних прав та свобод учасників виконавчого провадження, тому суд вважає, що підстави для його відводу відсутні, а постанова про відмову в задоволенні заяви про відвід є обгрунтованою.

Дані обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що вимоги скаржника є не обґрунтованими.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області від 10.05.2023 про відмову у відводі начальника Відділу ДВС у місті Умані.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік