ЄУН 171/706/22
Провадження № 2/193/237/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 травня 2023 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який було зареєстровано виконкомом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис №12, спільне життя не склалося і шлюб між ними був розірваний 31 січня 2019 року на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Через деякий час після розірвання шлюбу сторони знову поновили відносини з ОСОБА_2 і у цих відносинах в них з відповідачем народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , яке видане Центрально-Міським у м. Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) батьком дитини записаний ОСОБА_2 , але через приблизно через 6 місяців після народження сина відповідач знову пішов із сім`ї в більше не повертався, з жовтня 2020 року і на теперішній час сторони проживають окремо.
Весь цей час відповідач хоча б і не регулярно, але надавав допомогу на утримання дитини і для позивача, але з травня 2022 року відповідач категорично відмовився в подальшому надавати кошти для позивача. На теперішній час позивач не працює, так як знаходиться у відпустці по погляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, і у відповідності з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України має право на утримання від чоловіка.
Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились.
Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступних висновків.
Судом достовірно встановлено, що 06 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який було зареєстровано виконкомом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис №12. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , яке видане Центрально-Міським у м. Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батьком дитини записаний ОСОБА_2
Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.1,2, 4ст.84 СК України).
Приписами ч. 6ст.84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.
Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).
При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положеньст. 84 Сімейного Кодексу України,Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неї в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
Судовий збір в сумі 1073,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону.
Керуючись ст.ст.3,4,5,7-13,17,43,49,76-81,259,263-265,268,352 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16.06.2022 року і до досягнення дитиною трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі у розмірі 1073,60 грн.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.В.Шумська