Справа №705/4665/23
2/705/2154/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13.09.2023 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Вивченням позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що позивачем не дотримані вимоги ст. 175, ст. 177 ЦПК України.

В якості відповідача в позовній заяві вказано: ОСОБА_2 .

Водночас в позовній заяві позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Також ним додано до позову протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 291857, складений на ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді на запит суду з Гайсинської міської ради Вінницької області про місце реєстрації ОСОБА_2 від 11.09.2023 та Відповіді від 13.09.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрованим в м. Гайсин Вінницької області не значиться.

Зазначений недолік позовної заяви унеможливлює подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, пункт 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначає, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивач послався як на підставу стягнення з відповідача не всієї суми відшкодування за висновком експерта ту обставину, що страховою компанією йому було сплачено 155000 грн страхового випадку. Проте ним не зазначені та не долучені докази, якими така обставина підтверджується.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас суд звертає увагу, що підсудність є сукупністю цивільних процесуальних норм, що встановлюють правила розмежування повноважень судів загальної юрисдикції.

Територіальною називається підсудність справи суду залежно від території, на яку розповсюджується юрисдикція даного суду. З її допомогою розмежовується компетенція однорідних судів (однієї ланки судової системи). Як правило, територіальна підсудність підрозділяється на загальну, за вибором позивача, договірну, виключну і підсудність пов`язаних справ.

Так, цивільне процесуальне законодавство виділяє кілька видів просторової підсудності, у залежності від місця знаходження сторін, характеру спірних правовідносин, угоди сторін, наявності зв`язку між справами. До них відносяться: загальна територіальна підсудність, альтернативна підсудність та виключна підсудність.

Загальна підсудність визначає компетенцію суду по розгляду справи залежно від знаходження відповідача. Коли ним є громадянин, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання, його постійної осілості. Позови до підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності пред`являються за місцем знаходження їх органу управління. Правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК встановлює інший вид підсудності.

Статтею 28 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за вибором позивача, встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Звертаючись з позовною заявою, позивач не обґрунтував підсудність справи за місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а не за місцем реєстрації відповідача, враховуючи відсутність постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому позивачу пропонується обґрунтувати підстави звернення з даним позовом за підсудністю саме до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно у строк, визначений судом, усунути недоліки позовної заяви, які викладені вище в цій ухвалі, шляхом уточнення даних відповідача, обгрунтування підсудності справи та долучення доказів, які підтверджують всі обставини, викладені у позовній заяві, засвідчених належним чином (з урахуванням засвідчених копій для відповідача).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишити без руху.

Надати позивачу строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви, зазначених в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Єщенко