Справа № 947/3974/23
Провадження № 2/947/1413/23
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Коваленко О.Б.,
За участю секретаря Остапчук О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,
ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за договором № 467/А від 06 серпня 2007 року у вигляді трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 6 155,37 доларів США. та судового збору у розмірі 3375,00 гривень.
Представник позивача посилається на те, що між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 467/А від 06 серпня 2007 року відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 49 050 доларів США на строк з 06.08.2007 по 05.08.2014, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами згідно з умовами кредитного договору.
Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_2 та АБ «УКРГАЗБАНК» 06 серпня 2007 року було укладено Договір поруки за вищевказаним Кредитним договором.
Відповідно до п.п. 1.2. та 1.3. Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі.
У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2009 у справі № 2-1758/2009 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 467/А від 06 серпня 2007 року у розмірі 50 874,68 доларів США, та 25 751,36 гривень, а рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2011 у справі № 2-3939/2011 стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 467/А від 06 серпня 2007 року у розмірі 50 874,68 доларів США, та 25 751,36 гривень.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини щодо укладення відповідачем вищезазначеного кредитного договору, щодо отримання кредитних коштів за цим кредитним договором, щодо порушення умов цього кредитного договору, щодо наявності заборгованості за цим кредитним договором встановлено рішенням суду, а тому дані обставини доказуванню не підлягають.
Вказане судове рішення не виконано. Отже, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, що пов`язано з невиконанням ним рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України відповідач зобов`язаний окрім суми боргу також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 467/А від 06 серпня 2007 року на суму несплаченої відповідачем заборгованості за цим кредитним договором, що включає кредит та проценти, позивачем нараховані три проценти річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у. розмірі 6 155,37 доларів США
Тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 467/А від 06 серпня 2007 року відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 49 050 доларів США на строк з 06.08.2007 по 05.08.2014, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами згідно з умовами кредитного договору.
Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_2 та АБ «УКРГАЗБАНК» 06 серпня 2007 року було укладено Договір поруки за вищевказаним Кредитним договором.
Відповідно до п.п. 1.2. та 1.3. Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі.
У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2009 у справі № 2-1758/2009 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 467/А від 06 серпня 2007 року у розмірі 50 874,68 доларів США, та 25 751,36 гривень, а рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2011 у справі № 2-3939/2011 стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 467/А від 06 серпня 2007 року у розмірі 50 874,68 доларів США, та 25 751,36 гривень.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідник норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц надано висновки про правильне застосування норм права, де зазначено наступне: «Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у гривневому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.».
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки це є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
За правилом ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.
У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.
Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3375,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 02.06.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.