Справа № 212/1457/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., з участю секретаря судового засідання Курдупової А.В.,

за участі: представника позивача адвоката Яводчака О.В.,

представника відповідача Власкіної Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення недоотриманої одноразової виплати при виході на пенсію, середнього заробітку та моральної шкоди, -

встановив:

01 березня 2023 року адвокат Яводчак М.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат», у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 8 652,93 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору, в рахунок невиплаченої одноразової виплати працівнику при виході на пенсію за віком; середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні в розмірі 70 000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору; грошові кошти в сумі 13400,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої неотриманням одноразової виплати працівнику при виході на пенсію за віком, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, безперервно, понад 20 років. Наказом від 06.05.2010 за № 815к його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні ОСОБА_1 не було виплачену одноразову виплату в розмірі тримісячної середньої зарплати, що передбачено Колективним договором ВАТ «Кривбасзалізрудком» на 2007-2008 роки (далі Колективний договір) та Галузевою угодою гірничо-металургійного комплексу України на 2007-2008 роки (далі Галузева угода). У зв`язку з не проведенням повного розрахунку при звільненні вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку, а також моральну шкоду.

Ухвалою судді від 08 березня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою судді від 14 квітня 2023 року клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі залишено без задоволення.

09 травня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнав позовні вимоги, зазначив, що Колективним договором були передбачені одноразові виплати при виході на пенсію за віком, про що було відомо позивачу та при звільненні роботодавцем було нараховано та сплачено ОСОБА_1 одноразову виплату при виході на пенсію за віком в розмірі 8652,93 грн.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Яводчак О.В. підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та заначив, що позивачем не було отримано від роботодавця одноразову виплату при виході на пенсію за віком.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 не визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у письмовому відзиві. Зазначила, що роботодавцем нараховувалась та виплачувалась ОСОБА_1 одноразова допомога при виході на пенсію за віком в розмірі тримісячної середньої зарплати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надала суду свідчення, що вона працює з 2007 року бухгалтером І категорії бюро обліку розрахунків з персоналом АТ «Кривбасзалізрудком» та до її посадових обов`язків віднесено здійснення нарахування та виплату заробітної плати працівникам підприємства. Вказала, що ознайомившись з табуляграмою ОСОБА_1 вбачається нарахування останньому одноразової допомоги при виході на пенсію за кодом виплати «280» в розмірі трьох середньомісячних заробітків. Зазначила, що за документами бухгалтерського обліку вбачається, що грошові кошти ОСОБА_1 були перераховані на касу банку, а саме АТ КБ «ПриватБанк», які на адресу підприємства з банку не повертались.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала суду свідчення, що вона працює з 1992 року бухгалтером у АТ «Кривбасзалізрудком» та до її посадових обов`язків віднесено здійснення нарахування та виплату заробітної плати працівникам підприємства. Зазначила, що код «280» у табуляграмах використовується на підприємстві для позначення одноразової допомоги при виході не пенсію працівника. Вказала, що із нарахованої ОСОБА_1 одноразової допомоги при виході не пенсію в розмірі тримісячної середньої заробітної плати утримано прибутковий податок 10%. Зазначила, що грошові кошти ОСОБА_1 було переховано до каси банку, оскільки позивач не мав карткового рахунку. Гроші з банку на адресу підприємства не повертались.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, що спір виник у зв`язку із невиплатою одноразової виплати при виході на пенсію, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення трудового законодавства.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є АТ «Кривбасзалізрудком» працюючи з 29.01.1981 по 04.02.1998 підземним гірником, підземним кріпильником, підземним машиністом скреперної лебідки, підземним гірником очисного забою, з 09.04.2001 по 06.05.2010 підземним гірничим майстром. (а.с. 17-24).

Колективним договором ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на 2007-2008 року встановлено, що працівнику при виході на пенсію за віком виплачувати одноразову виплату у розмірі, що залежить від стажу роботи у комбінаті, а саме, зокрема тримісячної середньої зарплати при стажі від 20 і більше років (пункт 25.12 Договору) (а.с.33-35).

Наказом № 815-к від 06 травня 2010 року ОСОБА_1 звільнено з АТ «Кривбасзалізрудком» за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за віком згідно зі ст. 38 КЗпП України та визначено виплатити одноразову виплату в розмірі тримісячної середньої заробітної плати, за стаж роботи в системі комбінату - 20 років 11 місяців, у відповідності до умов Колективного договору ВАТ «Кривбасзалізрудком» на 2007-2008 роки. (а.с. 86)

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Пунктом 2 вищевказаного Порядку передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Пунктом 2 вищевказаного Порядку передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Пунктом 4 цього Порядку, серед іншого, визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Позивач був звільнений з підприємства відповідача 06 травня 2010 року, тому розрахунковим періодом є два попередні місяці березень 2010 року та квітень 2010 року.

В зазначені місяці середньомісячна заробітна плата позивача за два останні місяці перед звільненням, склала 2884,31 грн., що підтверджується довідкою АТ «Кривбасзалізрудком» № 698 від 28.12.2022. (а.с. 39)

Отже, вихідна допомога ОСОБА_1 повинна становити три середньомісячних заробітки, що дорівнює 8652,93 грн.

З наданої суду табуляграми ОСОБА_1 за травень 2010 року вбачається, що останньому роботодавцем здійснено нарахування за кодом «280» в розмірі 8652,93 грн. (а.с.77)

Відповідно до довідки АТ «Кривбасзалізрудком» № 270 від 05.05.2023 на момент звільнення ОСОБА_1 роботодавцем було нараховано заробітну в розмірі 1118,86 грн., одноразову виплату при виході на пенсію (згідно Колективного договору) в розмірі 8652,93 грн. До виплати ОСОБА_1 сума заробітної плати становить 970,72 грн., одноразової виплати при виході на пенсію 7787,64 грн., а разом - 8758,37 грн. (а.с. 78)

Відповідно до ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніш наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як встановлено судом, АТ «Кривбасзалізрудком» 14 травня 2010 року було перераховано до ПАО КБ «ПриватБанк» грошову суму в розмірі 77394,87 грн., відповідно до відомості для виплати коштів заробітної плати за травень 2010 року, до якої включено виплату ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 8758,37 грн. (а.с. 79-80, 88-89)

За таких обстави, суд дійшов висновку, що відповідачем при звільненні позивача сплачено вихідну допомогу у повному обсязі, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Оскільки судом не встановлено факту невиплати АТ «Кривбасзалізрудком» належної ОСОБА_1 вихідної допомоги, правові підстави для задоволення його позовних вимог щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Натомість, позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення його трудових прав з боку роботодавця АТ «Кривбасзалізрудком», а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, як безпідставні та необґрунтовані.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю порушення відповідачем трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 263-265, 268, 273, 274, 279, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення недоотриманої одноразової виплати при виході на пенсію, середнього заробітку та моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , місце реєстрації: 50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Симбірцева, буд. 1а.

Повний текст рішення складено та підписано 22 травня 2023 року.

Суддя: М. В. Зімін