Справа № 953/2327/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 червня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання Афанасьєва К.Р.
учасники справи:
відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
30 березня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Ямполець І.С. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою в якій просив: визнати порушеними права ОСОБА_1 , як споживача та зобов`язати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №ML-700/900/2007 від 27 вересня 2007 року згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13 квітня 2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування».
Аргументи учасників справи.
Позивач до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідач відзиву на позов або будь-яких інших клопотань до суду не надав.
Участь у справі сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності, враховуючи належне повідомлення відповідача просив провести заочний розгляд справи.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Рух справи.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року вказану справу прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до п.1.2 Кредитного договору кредит надається Позичальнику на наступні цілі: на споживчі цілі. Отже, кредит є споживчим і тому на Позивача розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».
У якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника (Позивача) за вказаним Кредитним договором було укладено Договір іпотеки №РСL-ML700/900/2007 від 27.09.2007 року (копія додається) між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 . Предметом іпотеки згідно Договору іпотеки №РСL-ML700/900/2007 від 27.09.2007 року є квартира, за знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності.
Відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 23.09.2011 року та Договору про відступлення прав вимоги №7275 від 23.09.2011р, посвідченого Приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М.: відповідно новим кредитором за Кредитним договором №ML-700/900/2007 від 27 вересня 2007р., укладеного між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», та Іпотекодержателем за Іпотечним договором №PCL-ML-700/900/2007 від 27 вересня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Науменко О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1264, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП факторинг Україна» (надалі - Відповідач). Вказана обставина стала відома ОСОБА_1 з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З урахуванням внесених змін до Закону України "Про споживче кредитування", 16.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з Заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за Кредитним договором №ML-700/900/2007 від 27 вересня 2007 року (копія заяви з додатками та доказами відправлення і вручення Кредитору додаються) згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», № 1381-IX від 13 квітня 2021 року та п. 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування».
Однак, вказані дії ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_2 вважає незаконними оскільки порушуються порушують його права.
Відповідач відмовляючи у проведенні обов`язкової реструктуризації зобов`язань позивача з надуманих підстав, які не мають чітких правових підстав, фактично з 23.09.2021 року може позбавити Позивача право власності на його іпотечну квартиру в позасудовому порядку. В той час, коли ОСОБА_1 має всі законні права отримати обов`язкову реструктуризацію своїх кредитних зобов`язань, так як ним в повному обсязі виконано всі вимоги Закону №1381-IX та в строк обумовлений законом подано відповідну заяву Кредитору (Відповідачу по справі), але через безпідставну та необґрунтовану відмову Відповідача, Позивач позбавлений такої можливості, а в майбутньому може втратити право власності на свою квартиру, що є недопустимим.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
23 квітня 2021 року набрали чинності наступні Закони України:
- Закон України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 р.;
- Закон України № 1382-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» від 13 квітня 2021 р.
Відповідно до п.2 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» внесені зміни до таких законодавчих актів України, зокрема, до розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами):
1) пункт 2 викласти в такій редакції:
"2. Дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям";
2) доповнити пунктом 7 такого змісту:
"7. Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:
1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:
наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;
відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.
Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов , зокрема: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).
3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків, зокрема: - у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.
4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:
прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;
найменування кредитодавця (повне або скорочене);
інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;
інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);
інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);
інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;
документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).
Відповідно до частини 3 підпункту 3 пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язкова реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом (з 23.04.2021 року), крім таких випадків: - у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.
З аналізу вказаної норми права вбачається, що заява про проведення обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, може бути подана протягом трьох місяців починаючи з 23.04.2021 року і до 23.07.2021 року, однак, у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом - 23.04.2021 року, у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.
Станом на 23.07.2021 року - на день набрання чинності - Закону України № 1382-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб», між сторонами по справі були відсутні відкриті судові провадження, в яких відсутнє рішення суду, що вступило в законну силу, саме тому ОСОБА_1 подано заяву про реструктуризацію 16.07.2021 року - в строк обумовлений підпунктом 3 пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» (протягом трьох місяців з 23.04.2021 р. по 23.07.2021 р.).
Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1382-IX проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.
Отже, вказаним пунктом законодавець визначив право Позичальника споживчого кредиту, наданого в іноземній валюті, звернутись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 432 ЦПК України, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів.
Відмова ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у проведенні реструктуризації ОСОБА_1 у зв`язку з ухваленням рішення суду про стягнення заборгованості по кредитному договору, є абсолютно безпідставною, незаконною і такою, що порушує права Позивача, як споживача, передбачені пунктом 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» щодо проведення обов`язкової реструктуризації зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №ML-700/900/2007 від 27 вересня 2007 року.
Вказане узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 274/6004/21 та у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 381/3302/21.
7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (надалі ЗУ «Про мораторій»), згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Згідно п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 р № 1381-IX, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.
Тобто з 23 вересня 2021 р. у Відповідача не буде перешкод здійснити реєстрацію права власності на іпотечну квартиру Позивача за собою в позасудовому порядку, так як норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратять свою чинність.
З аналізу встановлених обставин, відповідно вказаних вимог закону, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо судових витрат.
При поданні позову позивачем не сплачувався судовий збір на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач є споживачем фінансових послуг.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1166 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати порушеними права ОСОБА_1 , як споживача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя - Ю.Ю. Власова