Справа № 438/588/23
Провадження 2/438/189/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 червня 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі :

головуючого судді - Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Валькович Г.К.,

позивача - ОСОБА_1

представник позивача - адвоката Ловінського Д.В.

представника третьої особи - Подставек Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ловінський Д.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка ОСОБА_1 проживає та виховується у приватній організації «Дитячий будинок «Благодать» з 19 вересня 2020 року. Батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який рішення Бориславського міського суду Львівської області від 22 грудня 2014 року розірвано. Після розірвання шлюбу вихованням дитини займалась мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 з дитиною не спілкувався, участі у вихованні не приймав. Згодом мати ОСОБА_3 віддала дитину на виховання у « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Утриманням дитини проживання, харчування, купівля одягу, організацією навчального процесу та відпочинку, надання медичної допомоги здійснюється повністю за кошти дитячого будинку, ні мати, ні батько не надавали жодної фінансової допомоги на утримання дитини. Тіткою позивачки, яка є родичем по матері, висловлено бажання усиновити дитину та забезпечити їй необхідну опіку та піклування. З огляду на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самоусунулися від виховання дитини, не дбають про її фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечують, просив позбавити останніх батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 01 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 05 червня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, а саме позбавити відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 батьківських прав відносно позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява від 16.02.2023, в якій останній зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява від 29.03.2023, в якій остання зазначила, що не заперечує проти розгляду справи без її участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Бориславської міської ради - Подставек Г.І. в судове засідання з`явився, при вирішення спору покладалась на думку суду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, зокрема сімейних правовідносин щодо невиконання батьками обов`язків щодо належного піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя.

Судом встановлено, що між відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Попелівською сільською радою Дрогобицького району 08 жовтня 2009 року був зареєстрований шлюб, актовий запис №22 (а.с.20).

22 грудня 2014 року шлюб між відповідачами розірвано рішення Бориславського міського суду Львівської області (а.с.11).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується, копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.02.2010, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.12).

Після розірвання шлюбу вихованням позивачки ОСОБА_1 займалась відповідач ОСОБА_3 , батько дитини ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймав. В 2020 року відповідач ОСОБА_2 віддала позивачку ОСОБА_1 у приватну організацію «Дитячий будинок «Благодать», що підтверджується копією розпорядження від 05.06.2020 №307 голови Сихівської районної адміністрації Гладяк Г., «Про надання дозволу на влаштування в ПО «Дитячий будинок «Благодать» дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.14).

З копії листа директора ПО «Дитячий будинок «Благодать» Заболотного Л., вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає та виховується в ПО «Дитячий будинок «Благодать», утриманням останньої, а саме харчування, придбання одягу, взуття, організація навчального процесу займається дитячий будинок. За весь час перебування дитини в дитячому будинку ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 фінансової допомоги не надавали (а.с.13).

Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради №93 від 06 квітня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як таких, що ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.8).

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що виконавчий комітет, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , стосовно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доцільними, відповідає інтересам дитини. З огляду на те, що батьки ОСОБА_4 : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 самоусунулися від виховання дитини, не дбають про її фізичний та моральний розвиток, матеріально не забезпечують (а.с.9 - 10).

Крім цього, ОСОБА_2 підписав нотаріально засвідчену заяву від 16.02.2023, зареєстровану в реєстрі за №184, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О., про те, що він з 2015 року і по цей час не приймає участі у вихованні, навчанні, утриманні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Вихованням дочки не займається, матеріально не утримує і в подальшому бажання такого не виявить (а.с.6).

Відповідачка ОСОБА_3 підписала нотаріально засвідчену заяву від 29.03.2023, зареєстровану в реєстрі за №428, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Іваненко Н.М., про те, що вона з 2015 року і по цей час не приймає участі у вихованні, навчанні, утриманні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Вихованням дочки не займається, матеріально не утримує (а.с.6).

Таким чином, судом на підставі наданих доказів встановлено, що дитина ОСОБА_4 перебуває на повному утриманні ПО «Дитячий будинок «Благодать», відповідачі не приймають участі у вихованні дитини, свідомо нехтують батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, зокрема не цікавляться її щоденним життям, її вихованням, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не займаються її матеріальним забезпеченням, тому свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню, що підтверджено висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім цього добровільно підписали нотаріально посвідчені заяви щодо позбавлення їх батьківських прав.

Відтак, з огляду на вищевикладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , тобто факт свідомого ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, оскільки вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її здоров`я, не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання, не спілкуються з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, оскільки проживають окремо від дитини, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, оскільки не бажають виконувати своїх батьківських обов`язків та не заперечили проти позбавлення їх батьківських прав.

До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У разі ухилення останніх від виконання обов`язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Чинним сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Так, згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч.1 ст.81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності.

Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається.

Разом з тим, суд констатує факт, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , не скористалися правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення їх батьківських прав, що свідчить про їх свідоме небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини, тобто про факт винної поведінки відповідачів.

Вказаний висновок суду ґрунтується також на висновках, що викладені в постановах Верховного Суду, які суд враховує відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України.

Так, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 року у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18) визначено поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії. Верховним Судом роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Верховним Судом роз`яснено, що так як позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка має серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини, встановлені статтею 166 СК України, то позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що права дитини ОСОБА_4 на належне піклування з боку батьків про фізичний і духовний розвиток дитини - порушені. Факт ухилення відповідачів без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження та позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до їх дочки буде відповідати інтересам дитини.

Будь-яких доказів протилежного та доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачам у виконанні ним своїх обов`язків по відношенню до дитини суду не надано.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідачів солідарно судовий збір на користь держави в загальній сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтею 150, 164, 165 -167, 171, 180-183, 191 СК України, статтею 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд -,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в загальній сумі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради (адреса місця знаходження: вул. Шевченка, 42, м. Борислав Львівська обл., .

Повний текс рішення складено 14 червня 2023 року.

Суддя О.Б. Хемич