Номер провадження: 22-ц/813/5409/23
Справа № 522/1424/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Проскуріної Н.Ю.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2023 року,

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти у розмірі 75669,05 грн.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 09 лютого 2023 року позовМоторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 75669,05 грн понесених витрат. Суд вирішив питання про стягнення судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою до суду.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 27.03.2023 року відкрив провадження за вказаною апеляційною скаргою, та ухвалою від 06.04.2023 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

12 травня 2023 року від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової авто-товарознавчої експертизи, яке обґрунтоване тим, що судом першої інстанції не призначено у справі експертизу для визначення суми збитків та вартості відновлювальних ремонтних робіт.

Колегія суддів вважає, що клопотання відповідача про призначення експертизи не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи має про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Гарантіями реалізації принципу змагальності є відповідальність за неподання доказів до суду.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 13 травня 2022 року Приморським районним судом м. Одеси позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задоволено.

У червні 2022 року відповідач звернувся до суду першої інстанції з заявою про скасування заочного рішення, яка ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2022 року задоволена, скасовано заочне рішення, призначено судове засідання на 03.11.2022 року.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 03.11.2022 року повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, копію позовної заяви отримав.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 надав суду першої інстанції відзив на позовну заяву.

09.02.2023 року ОСОБА_1 надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

З заявою про призначення експертизи до суду першої інстанції ОСОБА_1 не звертався, відзив на позовну заяву такого клопотання також не містить.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач, який належним чином обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції, мав об`єктивну можливість заявити клопотання про призначення експертизи, однак таким правом не скористався.

В апеляційній скарзі скаржником не викладені обставини та не надані докази неможливості звернення із клопотанням про призначення експертизи у визначений законом процесуальний строк, як і не заявлене саме клопотання.

Звертаючись із даним клопотанням до апеляційного суду відповідачем не викладені обставини та не надані докази неможливості звернення до суду першої інстанції з даним клопотанням, тому зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 43, 76, 83, 367 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко