Справа № 686/5873/23
Провадження № 2/686/2772/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Колієва С.А.,

при секретарі - Кучерук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання положень договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до АТ «Сенс Банк» про визнання положень договору недійсними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що 03.05.2018 року між ним та АТ «Альфа Банк» було укладеного Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії про надання кредиту в АТ «Альфа Банк». Відповідно до вказаної угоди йому було надано кредит, за яким сума встановленої кредитної лінії становила 20 000,00 гривень, а сума максимальної заборгованості - 200 000,00 гривень. В період з 03.05.2018 року по 13.02.2023 рік в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором, згідно виписки банку, ним було сплачено 16 320,00 гривень, а його заборгованість становила 37 291,39 гривень. При цьому, із вказаної виписки вбачається, що банком щомісячно від моменту відкриття кредитного рахунку, стягується із нього комісія за розрахунково-касове обслуговування основної карти. Стягнення цієї комісії було встановлено в укладеній між ним та банком Угоді про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії про надання кредиту в АТ «Альфа Банк», а саме п.5.4. Вважає, що встановлення банком в Угоді комісії за розрахунково-касове обслуговування основної карти суперечить вимогам ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачає здійснення платежів, які не є послугою у визначенні цього Закону. При цьому такі умови в договорі (встановлення відповідної плати за розрахунково-касове обслуговування), в розуміння положень ст.ст.11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливим та створюють істотний дисбаланс між правками банку та його, як споживача послуг. Крім того просив врахувати, що під час укладення вказаного договору, банк, у супереч вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про захист прав споживачів» письмово не повідомив йому усю необхідну інформацію щодо його умов, чим ввів його в оману щодо умов отриманих кредитних послуг та зробив неможливим здійснити йому свідомий та правильний при укладенні вказаного договору.

З огляду на викладене просив суд визнати Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, укладеної між ним та акціонерним товариством «Альфа-Бнак» від 03.05.2018 року недійсною в частині встановлення плати за обслуговування кредиту Банком, а саме розрахунково-касове обслуговування основної картки з моменту укладення договору та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок сплачених ним коштів з часу укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії платежів, зарахувавши сплачену ним комісію у розмірі 18944 гривень у рахунок залишку наявної заборгованості перед АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа Банк»)

У поданому відзиві АТ «Сенс Банк» позов не визнало, просило відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Зазначено, що дійсно 03.05.2018 року між АТ «Альфа Банк» (назва якого була змінена на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 , шляхом надання ОСОБА_1 банку підписаної оферти, та акцептування ОСОБА_1 публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Кредит готівкою») була укладена Угода про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії та надання кредиту №501023946. Відповідно до умов вказаного договору сума кредиту складає 30000,00 гривень , процентна ставка - 16,99% річних строк дії на 24 місяці. Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши позивачу кредитну картку та кредит, у визначеному розмірі. Під час укладення вказаної угоди, банком було надано ОСОБА_1 всю необхідну інформацію щодо умов договору, в тому числі щодо умов кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування. Після акцептування ОСОБА_1 публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб було видано та підписано сторонами договору Паспорт споживчого кредиту. Вказаним підписом Паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Підписавши оферту та Паспорт споживчого кредитування ОСОБА_1 беззаперечно підтвердив, що він попередньо ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Щодо встановлення банком комісійної винагороди зазначено, що встановлення у договорі вимоги щодо сплати позичальником такої комісії, не суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та відповідає положенням Закону України «Про банки та банківську діяльність». Із встановленням у договорі обов`язку сплачувати таку винагороду, її розміром ОСОБА_1 був ознайомлений при його укладенні та погодився із цим. Щодо посилань позивача на те, що встановлення такої комісії суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а саме ст.11 вказаного Закону, зазначено, що на час укладення договору вказана стаття такої заборони не передбачала, а щодо укладення споживчих кредитних договорів діяли норми спеціального закону - Закону України «Про споживче кредитування». Також відповідач зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності до вказаних вимог та просив застосувати наслідки пропуску такого строку.

В судове засідання позивач не з`явився. Подав письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Проти задоволення позову заперечив, з підстав, заявлених у відзиві на позов.

Фактичні обставини встановлені судом.

03 травня 2018 року ОСОБА_1 було підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту №501023946 за якою останнім запропоновано ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту на наступних умовах: сума кредиту - 30 000,00 грн.; процентна ставка - фіксована 16,99 % річних, строк кредиту - 24 місяців. Також умовами запропонованої оферти визначено, що під час користування Кредитом запропоновано надавати Банком послуги із розрахунково-касового обслуговування (за обслуговування кредиту) у розмірі 2% від суми кредиту. Кредит запропоновано надати для власних потреб у сумі 27751,87 грн. шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_1 , оплати страхового платежу (19998,13 грн. та 250 грн.). Пунктом 4 вказаної оферти ОСОБА_1 зазначено, що останній беззаперечно підтверджує, що перед укладенням Угоди він ознайомлений у письмовій формі з всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отриманого кредиту; нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.

В цей же день, 03 травня 2018 року ПАТ «Альфа-Банк» було акцептовано вказану пропозицію ОСОБА_1 на запропонованих у вищевказаній оферті умовах.

Згідно погодженого та підписаного сторонами Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки визначено, що сума кредиту становить 30 000,00 грн. з яких розмір кредиту - 27 751,87 грн. та 2 248,15 грн. - сума платежів за страхування; термін користування кредитом - 24 місяця; номінальна процентна ставка - 16,99 % річних. При цьому у погодженому графіку платежів вказана щомісячна сума платежу за розрахунковий період (2083,13 грн.) яка складається із: відповідної щомісячної суми погашення заборгованості за кредитом + відповідної щомісячної суми погашення процентів за користування кредитом + щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування (600 грн.).

Застосовані норми та правова позиція суду.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша стаття 229 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Постановою Національного банку України від 08 червня 2017 року № 49затвердженні Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила), які розроблено відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність» «Про національний банк України», «Про споживче кредитування», встановлюють порядок та методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача.

Згідно з пунктом 8 Правил банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. Банк зазначає реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту за рядком «Усього» у колонках 9 і 10 (відповідно) форми, наведеної в додатку 2 до цих Правил.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.

Обравши спосіб захисту своїх прав шляхом визнання кредитного договору недійсним з підстав передбачених статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач фактично послався на те, що до укладення спірного договору йому не була надана банком вся необхідна інформація щодо умов такого договору, зокрема і щодо розміру та порядку сплати комісії за обслуговування кредиту.

Разом з цим суд зазначає, що досліджені у справі докази свідчать про те, що при укладенні оспорюваного кредитного договору позивачу була надана і відповідно останній був ознайомлений з усією відповідною інформацією щодо умов укладеного договору. Так, вказаний договір був укладений на запропонованих самим позивачем умовах, які він викладав в оферті; всі умови, зокрема сукупна вартість кредиту, реальна процентна ставка, графік платежів, в якому зазначені в тому числі і розмір щомісячної комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) викладені у графіку платежів до вказаного договору, який був підписаний особисто позивачем.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм законодавства слід дійти висновку, що позичальник був проінформований про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, які Банк має право встановлювати.

Досліджені матеріали справи не дають підстав вважати, що дії відповідача при укладанні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню позивача та вимогам закону.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що доводи позивача про недійсність умов кредитного договору з підстав заявлених в позовній заяві не знайшли свого підтвердження.

При цьому стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції яка діяла до набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» (набрав чинності 10 червня 2017 року) на яку посилався позивач як на підставу задоволення позову, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки на момент укладення спірного договору діяла інша правова норма, яка підлягає застосуванню. Тобто вказані посилання заявника є необґрунтованими і фактично зводяться до помилкового тлумачення правових норм, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості є необґрунтованим та задоволенню не підлягають..

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 203, 204, 215, 627ЦК України, суд, -

ухвалив:

З задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 08.05.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄРДПОУ 23494714, адреса знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100.

Суддя: