Справа № 450/1805/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-з/811/65/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
19 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Цяцяка Р.П.,
суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.;
за участю секретаря Колич Х.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року та на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року,
Постановою Львівського апеляційного суду від 06 березня 2023 року апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року- без змін (том 2, а.с. 185-190).
На стадії апеляційного розгляду справи представником відповідачки ОСОБА_2 ,адвокатом Ощипок В.С. було подано до суду Відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , у якому містилося клопотання про стягнення з позивача (апелянта) ОСОБА_1 на користь відповідачки 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи - з долученням до цього відзиву квитанції про його скерування позивачу (том 2, а.с. 153-156).
Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, однак Львівським апеляційним судом при ухваленні постанови від 06 березня 2023 року питання розподілу судових витрат не вирішувалося.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
13 березня 2023 року вищезгаданий представник відповідачки, адвокат Ощипок В.С., подав до суду Клопотання про ухвалення додаткового рішення, а саме - про відшкодування відповідачці судових витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи у розмірі 20 000 грн. (том 2, а.с. 191).
Заслухавши суддю-доповідача, а також перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.
ЦПК України встановлено, що:
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини 1-2 статті 137);
- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);
- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).
Для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Як вже зазначалося вище, представником відповідачки ОСОБА_3 ще 17.01.2023 року (тобто - задовго до апеляційного розгляду справи судом) було подано до суду Відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , у якому містилося клопотання про стягнення з позивача (апелянта) ОСОБА_1 на користь відповідачки 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи, до якого долучено Договір про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 21 грудня 2022 року з Додатком № 1 до нього, згідно умов якого загальна вартість послуг наданих адвокатом при апеляційному розгляді даної справи складає 20 000 грн. (том 2, а.с. 153-160).
Представник відповідачки ОСОБА_3 приймав особисту участь у апеляційному розгляді справи судом апеляційної інстанції.
Натомість, позивачем та його представником так і не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами на стадії апеляційного розгляду справи, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат, що унеможливлює вирішення судом питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки (ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності) суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, з власної ініціативи.
За наведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідачки про стягнення з позивача на користь відповідачки 20 000 грн. понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , про про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у справі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 19 квітня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.