Справа № 185/1964/23
Провадження № 2/185/1356/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 червня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мерцалова Максима Юрійовича звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач посилається на те, що 10 жовтня 2019 року по вулиці Дніпровській в місті Павлограді Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-21099, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Позивач під час ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Ухвалою суду від 02 липня 2020 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення у зв`язку з дійовим каяттям. Однак відповідачем не було відшкодовано моральну шкоду, спричинену внаслідок його дій.

Позивач зазначає, що йому була заподіяна моральна шкода у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, тривалим лікуванням, перенесеною операцією, фізичним болем та обмеженнями у пересуванні.

Позивачем визначено суму грошового відшкодування моральної шкоди 300 000 грн, яку він просить стягнути з відповідача.

За змістом ухвали суду від 02 липня 2020 року у кримінальній справі № 185/2288/20 під час вчинення ДТП 10 жовтня 2019 року відповідач керував транспортним засобом ВАЗ-21099 номерний знак НОМЕР_1 .

За даними Централізованої бази даних МТСБУ поліс на транспортний засіб НОМЕР_1 , який був дійсним на день вичення ДТП, не знайдено.

Тому ухвалою від 16 лютого 2023 року було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідач ОСОБА_2 згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що під час розгляду кримінального провадження в суді у справі № 185/2288/20 позивач визнавав, що йому повністю відшкодовано завдані збитки. Тому ОСОБА_2 був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Крім того під час вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована у страховій компанії «Альфа-Гарант», що підтверджується страховим полісом АМ . Позивач має можливість звернутися з заявою про відшкодування шкоди до страхової компанії.

Представником третьої особи МТСБУ повідомлено, що 18 липня 2019 року транспортний засіб ВАЗ 21099 було перереєстровано на нового власника ОСОБА_2 по договору, укладеному у Територіальному сервісному центрі МВС та отримано новий номерний знак НОМЕР_1 . До цього номерний знак цього транспортного засобу був НОМЕР_2 .

Станом на момент ДТП 10 жовтня 2019 року за даними Централізованої бази даних МТСБУ на транспортний засіб ВАЗ 21099 з номерним знаком НОМЕР_2 був оформлений страховий поліс АМ , страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Ухвалою від 23 травня 2023 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант».

15 червня 2023 року надійшли письмові пояснення щодо позову представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», за змістом яких 10 жовтня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано шкоди майну та здоров`ю ОСОБА_3 з вини водія автомобіля, забезпеченого полісом ТДВ СК «Альфа-Гарант». 28 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування. Згідно з ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року ОСОБА_2 повністю відшкодував заподіяні збитки, що неодноразово повторюється по тексту ухвали. Зазначена ухвала не була оскаржена ОСОБА_1 , який визнаний потерпілим у кримінальному провадженні. Оскільки відповідальним за завдану шкоду ОСОБА_2 були компенсовані збитки повністю 22 жовтня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» направлено ОСОБА_1 лист про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування. Жодних заперечень, скарг чи заяв на перегляд рішення, прийнятого ТДВ СК «Альфа-Гарант», не надходило.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року у справі № 185/2288/20 встановлено, що 10 жовтня 2019 року ОСОБА_2 по вулиці Дніпровській у місті Павлограді Дніпропетровської області, навпроти будівлі «Будинку культури машинобудівників», керуючи належним йому автомобілем, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль ВАЗ-21053 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , а також були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості водію ОСОБА_1 (а.с.5-9)

Згідно з текстом зазначеної ухвали ОСОБА_2 щиро розкаявся, визнав себе винним, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю усунув заподіяну його діями шкоду. Вчинений ОСОБА_2 злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Тому ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з дійовим каяттям. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

ОСОБА_1 у своєму позові зазначає, що ОСОБА_2 не відшкодував моральну шкоду, завдану йому внаслідок душевних страждань, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна та отриманими тілесними ушкодженнями при дорожньо-транспортній пригоді.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі 216/3521/16-ц, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Таким чином будь-яке порушення прав особи є підставою для відшкодування цій особі моральної шкоди.

Як передбачено статтею 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві посилається на те, що він повністю відшкодував ОСОБА_1 заподіяні збитки, позивач це визнавав під час розгляду справи про кримінальне правопорушення № 185/2288/20. Відповідач просить в якості доказу дослідити матеріали зазначеної справи.

З матеріалів кримінального провадження (кп) відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (справа № 185/2288/20) видно, що у розгляді справи приймав участь потерпілий ОСОБА_1 .

28 травня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення підготовчого засідання для підготовки позовної заяви. (а.с.19 кп) Однак матеріали кримінального провадження не містять цивільного позову ОСОБА_1 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 32/5, проведеної 21 лютого 2020 року, у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, закритої травми грудної клітини з множинними двосторонніми переломами ребер, уламкового перелому середньої-нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, гематоми на задній поверхні лівого стегна, саден підборіддя. Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше ніж 21 день). (а.с.57-59 кп)

02 липня 2020 року захисником Бобровницьким В.І. подано клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки ОСОБА_2 примирився з потерпілим і повністю відшкодував заподіяну шкоду. (а.с.68 кп)

Судом прослухано звукозапис засідання від 02 липня 2020 року, в якому брали участь прокурор Андруш Я.В., обвинувачений ОСОБА_2 , захисник Бобровницький В.І. та потерпілий ОСОБА_1 . Цим записом зафіксовано, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 зазначив про добровільне відшкодування ним потерпілому заподіяної шкоди у загальному розмірі 32 000 грн. При цьому обвинувачений не уточнював всіх складових частин цього відшкодування, але зазначив, що до цієї суми входять витрати на лікування та моральна шкода.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні від 02 липня 2020 року зазначив, що претензій до ОСОБА_2 не має, отримав грошові кошти на відшкодування шкоди, в тому числі і моральної. Також звукозаписом зафіксовані слова дружини ОСОБА_1 про те, що «моральну шкоду він нам виплатив».

Як визначено частинами 4, 5 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Матеріалами справи про кримінальне правопорушення № 185/2288/20, у тому числі звукозаписом судового засідання від 02 липня 2020 року, підтверджується, що між потерпілим ОСОБА_1 та заподіювачем шкоди ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про одноразове грошове відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Досягнення між сторонами домовленості про добровільне відшкодування заподіяної шкоди підтверджується зокрема відсутністю у матеріалах кримінального провадження цивільного позову. Потерпілий підтвердив отримання ним цього відшкодування і заявив, що претензій до обвинуваченого не має. Таким чином моральна шкода була відшкодована одноразово. Відомості про існування між сторонами іншої домовленості щодо відшкодування моральної шкоди відсутні.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він 10 жовтня 2019 року, не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях як особа з інвалідністю другої групи. (а.с.17)

Тому судові витрати по сплаті судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

-Моторне (транспортне) страхове бюро України, 02154 місто Київ, Русанівський бульвар, 8, ,

-Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», 01133 місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, .

Суддя У.М. Болдирєва