Справа № 161/3229/18
Провадження № 6/161/141/23
У Х В А Л А

06 червня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Луцьку справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Андрійчука Василя Васильовича про скасування постанов державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника по аліментному зобов`язанню у праві його виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

07.04.2023 заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України Дячок О.Р. від 06.09.2018 та від 31.01.2019 про встановлення тимчасового обмеження у праві його виїзду за межі України по виконавчому провадженню №566139.

Заяву обгрунтовує тим, що проживаючи на території Білорусії, а з початку 2017 року на території України не отримував повісток з судів і не отримував будь яких документів з державної виконавчої служби. У зв`язку з даними обмеженнями, він не може працевлаштуватись на роботу за кордоном, щоб протягом декількох місяців отримати заробітну плату водія і розрахуватись з боргом по аліментах та забезпечити собі належне стаціонарне і амбулаторне лікування.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник заявника адвокат Андрійчук В.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, вказав, що ОСОБА_1 хворіє, йому необхідно виїхати за кордон для влаштування на роботу та подальшого погашення боргу по аліментах та лікування. На даний час коштів погасити борг останній не має.

Представник заінтересованої особи І відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.02.2023 №10720 в провадженні Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження 56610239 з примусового виконання виконавчого листа № 161/3229 виданого 11.06.2018 Луцьким міськрайонним судом про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% всіх видів заробітку або інших доходів, щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Загальна заборгованість по аліментах станом на 27.02.2023 становить 81420,80 грн. Державним виконавцем відділу було винесено 06.09.2018 обмежувальні постанови: постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматично охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.56).

Постановою заступника начальника відділу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Радчук Л.О. від 04.07.2018 було прийнято виконавче провадження (ВП №56610239) (а.с.58).

Постановами державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Дячок О.Р. від 06.09.2018 та 31.01.2019 було встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України по виконавчому листі №161/3229/18 відносно боржника ОСОБА_1 (ВП №56610239) (а.с.61, 62).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по АСВП №56610239 зі сплати аліментів на 31.10.2022 року має сукупний розмір заборгованості в сумі 81 420,80 грн (а.с.66)

Судом встановлено, що на теперішній час виконавче провадження не закінчено.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За ч. ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно з ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Отже, за змістом ч. ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

У справі «Soeringvs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Так, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилається на те, що у нього відсутні реальні можливості щодо погашення боргу у зв`язку з невеликою заробітною платою та погіршенням станом здоров`я, проте вказує на необхідність влаштування за кордоном на роботу.

Однак, вказані доводи заявника не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки, обмежувальний захід було застосовано до боржника у зв`язку із встановленням факту ухилення боржника від зобов`язання покладеного на нього рішенням суду .

Боржник офіційно працює в КП «Ласка» на посаді прибиральника виробничих приміщень з 11.02.2019 р., отримує в середньому щомісячно близько 8 000 грн, однак не вживає жодних заходів для погашення боргу по сплаті аліментів на утримання свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на 27.02.2023 загальний борг по аліментам становить 81 420,80 грн.

Відтак, скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Згідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналізуючи викладене, судом не встановлено наявність обставин для скасування обмежувальних заходів, оскільки виконання рішення суду не підтверджено належними доказами, жодних фінансових документів щодо добровільної сплати заборгованості заявником не було надано, відтак не можливо стверджувати про виконання рішення суду.

Невиконання зобов`язань потягло за собою вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження, таке як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та на даний час зазначені підстави не змінилися.

Відтак, заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Андрійчука Василя Васильовича про скасування постанов державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника по аліментному зобов`язанню у праві його виїзду за межі України - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09.06.2023.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області А.В. Олексюк