Справа № 286/1848/23
УХВАЛА

19 травня 2023 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Вирішуючи питання відкриття провадження по справі, слід врахувати наступне.

Відповідно до положень п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд серед інших розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та докази, що підтверджують цей факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В п.п. 3, 13 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник посилалася в своїй заяві на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», «Про забезпечення прав внутрішньо переміщених осіб» та ст. 317 ЦПК України, яка передбачає встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Крім того, заявник вказує, що звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні для отримання свідоцтва про смерть брата, їй було відмовлено, оскільки лікарське свідоцтво про смерть померлого ОСОБА_2 було видано під час окупації міста Херсона (відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»), однак доказів, які б підтверджували вказаний факт до матеріалів заяви не долучено.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Положеннями п. 14 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, визначено, що у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Вказівка процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою.

Тобто, право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України надано виключно членам сім`ї померлого, його представникам або іншим заінтересованим особам (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси).

Проте подана заява переліченим вимогам не відповідає.

Заявник в тексті заяви зазначає, що померлий ОСОБА_2 є її двоюрідним братом.

Однак, до заяви про встановлення факту смерті не надано доказів на підтвердження родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 , а також підтвердження того, що встановлення факту смерті особи впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси.

Відтак, заявником не дотримано положень ст.ст.317,318 ЦПК України, а саме: не надано документів, які б підтверджували відмову органів реєстрації актів цивільного стану в реєстрації події смерті двоюрідного брата, та доказів на підтвердження родинних відносин між нею - заявником та ОСОБА_2 , а також підтвердження того, що встановлення факту смерті особи впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси.

За таких обставин, заяву слід залишити без руху до виправлення недоліків, шляхом надання відмови органів реєстрації актів цивільного стану в реєстрації події смерті ОСОБА_2 , доказів на підтвердження родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 та підтвердження того, що встановлення факту смерті особи впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси.

Керуючись ст.185, 260 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті залишити без руху і надати заявникові строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. Л. Гришковець