Справа № 208/900/23
Провадження № 2/932/887/23
у х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., ознайомившись зі справою за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.03.2023 року матеріали даної цивільної справи передані за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї копіями документів, що містяться у справі, суд вважає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі N 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Відповідно до ч.3 цієї статті, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У наданій суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 , пред`являючи позов до ОСОБА_2 , просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2014 року до червня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обгрунтування позовних вимог позивач у позові посилається на те, що у 2019 році вони, перебуваючи у цивільному шлюбі, для їх сім`ї придбали квартиру за адресою АДРЕСА_1 для спільного проживання, право власності на яку було оформлено на ОСОБА_2 , в 2020 році через відсутність взаємопорозуміння вони вирішили мешкати окремо. За усною домовленістю, що вказана квартира буде належати їх доньці ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповідав вказану квартиру їй та їх доньці, проте в грудні 2022 року він почав їх виганяти з квартири та скасував заповіт. Позивач зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу їй необхідне для подальшого розподілу квартири за адресою АДРЕСА_1 , придбаної під час цивільного шлюбу.

. Таким чином, із даного позову вбачається наявність між позивачем та відповідачем спору, який стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Як зазначено вище, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.03.2023 року матеріали даної цивільної справи передані за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Вказана ухвала обгрунтована тим, що так як спір стосується нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , а дана адреса відноситься до юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, суддя дійшов висновку, що дана справа підсудна саме Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

Разом з цим, вбачається, що відповідно до територіального розподілу міста Дніпра квартира АДРЕСА_2 , на який розповсюджується юрисдикція Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином, вбачається, що ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.03.2023 року матеріали даної цивільної справи помилково передані за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Зважаючи на викладені обставини, враховуючи положення ч.1 ст. 30, ч.1 ст. 378 ЦПК України, суд вважає за необхідне передати дану цивільну справу для розгляду за виключною підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем розташування вищевказаного спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30-32, ч. 1 ст. 181, 260 ч.1, ст. 378 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Справу за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, - передати на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева