Ухвала

18 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 219/8085/20

провадження № 61-4777ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 157 335, 32 грн, яка складається з: 63 932,22 грн - заборгованості за кредитом, 58 240,16 грн - заборгованість за відсотками, 15 869,39 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 14 101,31 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 2749,09 грн - розмір інфляційних витрат за кредитом, 2 443,15 грн - розмір інфляційних витрат за відсотками, судовий збір у розмірі 2 360,03 грн, та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до частини десятої статті 265 ЦПК України.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року позовну заяву в частині вимог АТ «Альфа-Банк» про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 15 869,39 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 14 101,31 грн, інфляційних витрат за відсотками в розмірі 2 443,15 грн залишено без розгляду.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ «Альфа-Банк» відмовлено.

Додатковим рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2021 року стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 500 грн та судовий збір в сумі 420,40 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року скасовано, позов АТ «Альфа-Банк» задоволено частково, стягнуто з

ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2012 року № 175АІ2 у розмірі 69 663,08 грн, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Донецького апеляційного суду

від 07 грудня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено частково, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2021 року скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з АТ «Альфа-Банк» (змінило назву на АТ «Сенс Банк»), на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції в сумі 20 000 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 510,40 грн, а всього 22 510,40 грн.

31 березня 2023 року засобами поштового зв`язку представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Кравцова С. М. подала касаційну скаргу на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі № 219/8085/20.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії», № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 219/8085/20 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2023 року (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже справа № 219/8085/20 є малозначною в силу закону.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Сама по собі незгода заявника із визначеним апеляційним судом в сумі 20 000 грн розміром витрат на професійну правничу допомогу в судах трьох інстанцій, які підлягають стягненню із банку на користь позивача, не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; належність справи до категорії малозначних була передбачуваною, а наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судом не встановлена, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Сенс Банк» на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі № 219/8085/20.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження та додані до скарги матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта