ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 квітня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/215/22

Головуючий у першій інстанції Соловей В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/663/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (суддя Соловей В.В.), ухвалене о 13 год. 07 хв. у смт Козелець, повний текст рішення складено 10 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивовано тим, що на момент смерті у ОСОБА_4 залишилося майно, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 . Заповіту померлий не залишив. ОСОБА_1 вказував, що одразу після смерті батька у нього загострилися хронічні хвороби опорно-рухового апарату, з огляду на це була обмежена рухова активність й до цього часу майже на 100 відсотків, посилився біль, набряк суглобів, почастішали перебої в області серця. Вказані розлади здоров`я вважає об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для здійснення дій з особистого прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку. Після короткострокового покращення здоров`я за допомогою третіх осіб позивач прибув до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак з огляду на пропуск строку йому відмовлено у здійсненні нотаріальної дії і рекомендовано звернутися до суду.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2023 року позов залишено без задоволення. Рішення суду мотивовано тим, що наведені позивачем ОСОБА_1 обставини (захворювання і постійне лікування, для прибуття до нотаріуса необхідно було здійснити додаткові зусилля, витратити додаткові кошти на транспорт) не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_1 міг направити заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за допомогою засобів поштового зв`язку або подати її через орган місцевого самоврядування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що посилання суду на те, що позивач не довів існування об`єктивних та непереборних перешкод для прийняття спадщини, є необгрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що позивачем доведено факт його постійного лікування як в умовах стаціонару, так і в умовах амбулаторного лікування. ОСОБА_1 звертає увагу, що відповідачі по справі, які заперечували проти позову, ніяким чином не пояснили, чому вони заперечують, до нотаріальної контори самі не зверталися, спадщину приймати не збираються. Також позивач вказує, що у разі відмови у визначенні йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини буде допущене порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право фізичних та юридичних осіб на вільне володіння своїм майном.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.7). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилась, що підтверджується листом Козелецької державної нотаріальної контори (а.с.35, 36).

Відповідно до довідки виконкому Карпилівської сільської ради Козелецького району №603 від 26 червня 2018 року станом на 15 квітня 1991 року в домоволодінні (колгоспний двір), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 мешкали: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_1 (син) (а.с.15).

Згідно з довідкою №617/4 від 04 листопада 2021 року виконавчого комітету Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_4 на день смерті зареєстрований в АДРЕСА_1 і мав слідуючий склад сім`ї: син ОСОБА_2 (а.с.13, 14).

Право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано, що підтверджується довідкою про технічний стан нерухомого майна (а.с.12).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанову Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)).

Верховний Суд звернув увагу на те, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання.

Суд першої інстанцій із урахуванням зазначених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у позивача об`єктивних та непереборних перешкод на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті батька.

Так, періодом прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 є період з 06 лютого 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження неможливості своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_1 надав медичну картку амбулаторного хворого, з якої вбачається, що останній звертався за медичною допомогою у лютому, березні 2016 року, жовтні 2017 року, вересні, жовтні і грудні 2018 року (а.с.16-24). Отже, судом встановлено, що в період з 06 лютого 2017 року по 06 серпня 2017 року, протягом якого позивач повинен був подати заяву про прийняття спадщини, він за медичною допомогою не звертався. Тобто доказів, що у вказаний період ОСОБА_1 мав незадовільний стан здоров`я, який би позбавляв його можливості звернутися з відповідною заявою до нотаріуса, позивачем не надано.

Записи в медичній карті позивача лікарів онкохірурга і алерголога, а також щодо проведення УЗД, здійснені у 2016 році, тобто за рік до відкриття спадщини, не містять відомостей про розлади здоров`я, які б унеможливлювали ОСОБА_1 у 2017 році своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Не містять таких відомостей і записи, здійснені у жовтні 2017 року, вересні, жовтні і грудні 2018 року.

З викладеного вбачається, що надані позивачем докази щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку зі станом здоров`я, хворобою, лікуванням не є належними доказами, оскільки не охоплюють період строку, відведеного на прийняття спадщини.

Інших доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 не надано.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем доведено існування об`єктивних та непереборних перешкод для прийняття спадщини, є безпідставними.

Посилання позивача на те, що відповідачі не пояснили причини заперечень проти позову, не заслуговують на увагу, оскільки визнання позову відповідачем або заперечення проти позову не є визначальними обставинами, які враховуються судом при вирішенні питання надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Неприйняття спадщини спадкоємцями не визначено чинним законодавством як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини іншим спадкоємцем, а тому доводи ОСОБА_1 , що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не збираються оформлювати спадщину, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Також є безпідставними доводи позивача, що у разі відмови у позові буде допущене порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки наразі ОСОБА_1 не є власником спадкового майна.

Враховуючи викладене в сукупності, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2023 року.

Головуючий: Судді: