Справа № 161/1860/22
Провадження № 2/161/184/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мельник В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що 12.07.2005 між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № VOH0GF00000379 на придбання майна, згідно з яким банк надав їй кредит розміром 14500 доларів США на купівлю квартири та 3045 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою 11,04 % річних за користування кредитними коштами на термін до 12.07.2020. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 12.07.2005 між сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,8 кв.м.

Зазначає, що кредит вона сплачувала своєчасно та в повному обсязі до липня 2014 року. Однак, через фінансову економічну кризу у світі та різке зростання курсу долара США по відношенню до національної валюти України гривні, вона не мала можливості сплачувати кредит на умовах, що передбачені в договорі. Як наслідок, у жовтні 2015 року, відповідач звернувся до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9470,25 доларів США. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2017, яке набрало законної сили 07.02.2017 у задоволенні позову банку до неї та ОСОБА_2 відмовлено.

В подальшому, 13.04.2021, набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який надає позичальнику право на проведення реструктуризації кредитної заборгованості, що виникла за споживчим кредитом в іноземній валюті. З метою встановлення підстав для подання заяви про реструктуризацію, керуючись абзацом першим п.16 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого, кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів., інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01.01.2014 за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги, 17.05.2021 нею було надіслано лист до відповідача про надання вищевказаної інформації. Листом від 26.05.2021 № 20.1.0.0/7-210524/4908 банк відмовив їй у наданні інформації, вважаючи це конфіденційною інформацією.

12.07.2021 вона звернулася до відповідача із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості. Листом від 28.07.2021 № 20.1.0.0.0/7-210715/5394 відповідач повідомив її, що документи направлені на перерахунок, який буде здійснено у строки і відповідно з умовами, що встановлені законодавством.

Листом від 27.10.2021 № 20.1.0.0.0/7-211026/25776 відповідач надіслав їй «Інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005». Відповідно до цієї інформації сума заборгованості за кредитом становить 110187,61 грн., кінцевий термін повернення кредиту 18.10.2031, дата реструктуризації дата отримання банком заяви позичальника про проведення реструктуризації 14.07.2021, розмір змінюваної процентної ставки на перший період дії процентної ставки, з дати реструктуризації, що розраховується за формулою передбаченою п.п. 3.1.1. цієї інформації про зміну зобов`язань, із використанням розміру індексу UIRD12М (в гривні), визначеним станом на дату реструктуризації, становить 8.23 % процентів річних, сукупна сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, становить 0,00 гривень.

Вказує, що відповідач вводить її в оману, використовуючи нечесну підприємницьку практику, чим порушує її права як споживача фінансових послуг. За результатами проведених розрахунків, по її кредитному договору виникла переплата в розмірі 8952,20 доларів США, що в свою чергу підпадає під дію абз. 3 п.11 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Вважає, що за результатами проведення реструктуризації, відповідач повинен закрити її кредитний договір, як такий, що виконаний повністю.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд встановити факт використання відповідачем нечесної підприємницької практики щодо позивача шляхом обмеження права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про умови реструктуризації за кредитним договором та направлення недостовірних відомостей та таких, що не відповідають вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». Визнати зобов`язання за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005 та договором іпотеки від 12.07.2005 припиненими. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис (реєстраційний номер обтяження 2182199) від 13.07.2005 про державну реєстрацію приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. обтяження: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; об`єкт обтяження: квартира, однокімнатна, загальною площею 36,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 11068738, накладений на підставі Договору іпотеки від 12.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 2312. Виключити з Державного реєстру іпотек запис (реєстраційний номер обтяження 2182239) від 26.03.2007 про державну реєстрацію приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А. обтяження: тип обтяження: іпотека; об`єкт обтяження: квартира, однокімнатна, загальною площею 36,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 11068738, накладений на підставі договору іпотеки від 12.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 2312.

Ухвалою судді від 07.02.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив обґрунтований тим, що відповідно до інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації, сума кредитування становить 110187,61 грн. В документі також зазначається дата кінцевого терміну повернення кредиту, відсоткова ставка та порядок її нарахування та сплати. Датою реструктуризації є 14.07.2021 та надавався графік погашення заборгованості з врахуванням проведеної реструктуризації. Отже, умови, що містяться у вказаній Інформації, жодним чином не порушують прав позивача та не вводять її в оману. Всі платежі сформовано відповідно до обставин справи та виключно з урахуванням Закону України «Про споживче кредитування». Жодні платежі не є завищеними, прихованими тощо. Чинним законодавством, в тому числі Законом України «Про споживче кредитування», не передбачено жодних правових наслідків для кредитора, який передбачив сплату відсотків понад тридцятиденний термін з часу проведення реструктуризації. Визначення саме такої дати сплати першого платежу по відсоткам за користування кредитом в жодному разі не є підставою для визнання кредитного та іпотечного зобов`язань припиненими та виключення записів з Державних реєстрів щодо нерухомого майна. Банком складений розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що розмір процентів за користування кредитом перевищував розмір українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб в іноземній валюті доларах США, тому суму грошових зобов`язань зменшено на суму такого перевищення. Згідно розрахунку заборгованості за наслідками зменшення грошових зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом станом на день проведення реструктуризації (14.07.2021) склав 1591,35 доларів США, загальний розмір погашення по сплаті пені склав склав 203,54 доларів США. Залишок заборгованості по тілу кредита становить 8538,24 доларів США. Сукупна сума усієї заборгованості на дату проведення реструктуризації становить 110187,61 грн., яка вказана в п.1 інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації. Щодо наданих позивачем розрахунків заборгованості, то банк вважає їх неналежними та такими, що не можуть бути взяті судом до уваги. Посилаючись на викладене, представник відповідача, просить суд, відмовити у задоволенні позову.

Позивач скористалася правом на подання відповіді на відзив, у якій підтримала раніше висловлену у позовній заяві позицію.

Ухвалою суду від 13.07.2022 у справі призначено судово-економічну експертизу, провадження на час її проведення зупинене.

24.10.2022 поновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням справи до суду та несплатою позивачем вартості проведення експертизи.

Ухвалою суду від 01.03.2023 закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала та просила задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача, в судовому засіданні позовних вимог не визнала та просила відмовити у задоволенні позову з мотивів наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наданні суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

12.07.2005 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем було укладено кредитний договір № VOH0GF00000379 на придбання майна, згідно з яким банк надав їй кредит розміром 14500 доларів США на купівлю квартири та 3045 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою 11,04 % річних за користування кредитними коштами на термін до 12.07.2020.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 12.07.2005 між сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,8 кв.м.

19.02.2007 Закритим акціонерним товариством КБ «Приватбанк» відступлено на користь покупця « ОСОБА_3 право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 .

В 2015 році банк звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2017 в задоволенні позову відмовлено у зв`язку з тим, що право вимоги за кредитним договором було відступлено і банк не мав права звертатися до суду з таким позовом.

12.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості.

Листом від 28.07.2021 № 20.1.0.0.0/7-210715/5394 банк повідомив ОСОБА_1 , про те, що документи направлені на перерахунок, який буде здійснено у строки і відповідно з умовами, що встановлені законодавством.

Листом від 27.10.2021 № 20.1.0.0.0/7-211026/25776 відповідач надіслав позивачу «Інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005». Відповідно до цієї інформації сума заборгованості за кредитом становить 110187,61 грн., кінцевий термін повернення кредиту 18.10.2031, дата реструктуризації дата отримання банком заяви позичальника про проведення реструктуризації 14.07.2021, розмір змінюваної процентної ставки на перший період дії процентної ставки, з дати реструктуризації, що розраховується за формулою передбаченою п.п. 3.1.1. цієї інформації про зміну зобов`язань, із використанням розміру індексу UIRD12М (в гривні), визначеним станом на дату реструктуризації, становить 8.23 % процентів річних, сукупна сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, становить 0,00 гривень.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач використовує нечесну підприємницьку практику щодо неї, шляхом обмеження її права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про умови реструктуризації за кредитним договором та направлення недостовірних відомостей та таких, що не відповідає вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті у Інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації.

Такі посилання позивача є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.14 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції;

В ст.ст.18-19 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачені підстави для визнання договору недійсним: укладення його на умовах, що обмежують права споживача та вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики.

Згідно з п.2 ч.1 ст.19, ч.2 ст.19 закону «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика може бути такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається в нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Судом встановлено, що інформацією про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації визначено нову суму заборгованості, яку розраховано відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Отриману сукупну вартість кредиту розподілено на сплату кожного місяця в рівних частинах суми заборгованості за тілом кредиту зазначено суми відсотків за користування кредитом, які розраховуються виходячи із кількості днів користування кредитними коштами та залишку суми заборгованості по тілу кредиту.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. З наведеного вбачається, що у випадку підтвердження здійснення правочинів з використанням нечесної підприємницької практики такі правочини є недійними. При цьому, законодавством не передбачено можливості для споживача щодо звернення до суду з позовом про встановлення факту використання нечесної підприємницької практики.

Із змісту позовних вимог, випливає, що ОСОБА_1 з позовними вимогами про визнання відповідного правочину недійним, до суду не зверталася, а лише просила суд визнати зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки припиненими. Водночас, цивільне законодавство, в тому числі ст.16 ЦК України, не передбачає такого способу захисту прав та інтересів, як встановлення факту використання банківською установою нечесної підприємницької практики.

На думку суду, задоволення такої позовної вимоги не є ефективним способом захисту прав ОСОБА_1 та не сприятиме відновленню її прав та/або інтересів. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про використання відповідачем нечесної підприємницької практики, а відтак така позовна вимога до задоволення не підлягає.

Крім цього, обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що «Інформацією про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005», розмір змінюваної процентної ставки на перший період дії процентної ставки, з дати реструктуризації, що розраховується за формулою передбаченою п.п. 3.1.1. цієї інформації про зміну зобов`язань, із використанням розміру індексу UIRD12М (в гривні), визначеним станом на дату реструктуризації, становить 8.23 % процентів річних, сукупна сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, становить 0,00 гривень. Вказано, що проценти за користування кредитом на непогашений залишок суми кредиту нараховуються та сплачуються щомісяця, починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації, не пізніше 18 числа кожного місяця. Графік містить першою датою погашення заборгованості 18.11.2021, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Інформація про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації не містить розрахунків чи обґрунтувань щодо суми заборгованості в розмірі 110187,61 грн., а також не містить даних щодо застосування курсу гривні до відповідної іноземної валюти до сукупної суми заборгованості. Графік погашення заборгованості, містить період у 10 років, не враховуючи, що період дії відсоткової ставки складає 12 календарних місяців і переглядається щороку у зв`язку із зміною індексу UIRD.

На обґрунтування наведеного, ОСОБА_1 надала суду розрахунок заборгованості, відповідно до якого за результатами проведення реструктуризації у неї відсутня заборгованість за кредитним договором, а тому зобов`язання за кредитним договором мають бути припиненні, як і за договором іпотеки.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації, сума кредиту становить 110187,61 грн. В документі також зазначається дата кінцевого терміну повернення кредиту, відсоткова ставка та порядок її нарахування та сплати. Датою реструктуризації є 14.07.2021. Надано графік погашення заборгованості з врахуванням проведеної реструктуризації. Отже, умови, що містяться у вказаній Інформації, не порушують прав позивача та не вводять її в оману. Платежі сформовано відповідно до умов кредитного договором з урахуванням Закону України «Про споживче кредитування».

В п.3 вказаної вище інформації наведено детальний порядок розрахунку відсоткових ставок та сум заборгованості.

Відповідно до підпункту 11 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума усієї заборгованості (простроченої заборгованості та заборгованості, строк сплати якої не закінчився) із сплати кредиту, отримана за результатами проведення передбачених підпунктами 8, 9 та 10 обчислень, виражається у гривні із застосуванням такого курсу гривні до відповідної іноземної валюти (в якій виражена така заборгованість або у якій визначено грошовий еквівалент такої заборгованості): середнє значення між офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день проведення реструктуризації, та офіційним курсом гривні до такої іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату надання кредиту. Така сума заборгованості із сплати кредиту вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризаці.

Таким чином, сума заборгованості розрахована з врахуванням обставин справи (наявної заборгованості) та з дотриманням вимог Закону України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про споживче кредитування» не передбачено правових наслідків для кредитора, який передбачив сплату відсотків понад тридцятиденний термін з часу проведення реструктуризації. Визначення саме такої дати сплати першого платежу по відсоткам за користування кредитом в жодному разі не є підставою для визнання кредитного та іпотечного зобов`язань припиненими та виключення записів з Державних реєстрів щодо нерухомого майна.

Повернення нарахованих відсотків на суму залишку заборгованості по тілу кредиту, виходить зі змісту ч.1 ст.1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, є істотною умовою кредитного договору або додаткових угод до нього, в тому числі щодо проведення реструктуризації.

Доводи позивача про те, що банк надіслав їй інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації поза межами шістдесятиденного строку з дня реєструктуризації, не є підставою для задоволення позовних вимог, в тому числі для визнання кредитного та іпотечного зобов`язань припиненими та виключення записів з Державних реєстрів щодо нерухомого майна.

Законом України «Про споживче кредитування» не передбачений обов`язок кредитора направляти на адресу позичальника розрахунки, на підставі яких визначено розмір заборгованості по тілу кредита за результатами проведеної реструктуризації, у даному випадку в сумі 110187,61 грн.

Факт винесення судом першої інстанції рішення, яким банку відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором також не є підставою для надання такого розрахунку, оскільки суд відмовив у задоволенні позову з інших підстав, ніж необґрунтованість розрахунку заборгованості.

Таким чином, банком складений розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що розмір процентів за користування кредитом перевищував розмір українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб в іноземній валюті доларах США, тому суму грошових зобов`язань зменшено на суму такого перевищення. Згідно розрахунку заборгованості за наслідками зменшення грошових зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом станом на день проведення реструктуризації (14.07.2021) склав 1591,35 доларів США. Залишок заборгованості по нарахованих відсотках станом на 14.07.2021, згідно підпунктів 8,9 п.7 Закону України «Про споживче кредитування» склав 10399,43 доларів США, позичальником сплачено відсотків в розмірі 11990,78 доларів США, отже загальний розмір заборгованості по відсотках за користування кредитом складає 1591,35 доларів США. Залишок заборгованості по тілу кредита становить 8538,24 доларів США.

Розмір заборгованості по тілу кредиту за наслідками проведеної реструктуризації, проведено у відповідності до положень Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням від`ємного значення загальної заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 1591,35 доларів США та сплаченої пені, що становить 140,29 доларів США, станом на 14.07.2021склав 6806,62 доларів США (8538,24 1591,35 140,27 = 6806,62 доларів США. Курс української гривні до долара США, станом на 13.07.2005 (дата надання кредиту) становив 5,055 грн. за 1 долар США. З урахуванням підпункту 11 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума усієї заборгованості на дату проведення реструктуризації склала 110187,61 грн. (6806,62 доларів США * ((27,3216 грн. + 5,055 грн.)/2) = 6806,62 доларів США * 16,1883 грн. = 110187,61 грн.

Сукупна сума усієї заборгованості на дату проведення реструктуризації становить 110187,61 грн., яка вказана в п.1 інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації.

Щодо наданих позивачем розрахунків заборгованості, то суд їх не приймає до уваги виходячи з наступного.

Згідно виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 , наданої позивачем ОСОБА_1 , було погашено заборгованість на загальну суму 22061,89 доларів США, як позичальником, що повністю узгоджується з даними по виписці про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 за період з 12.07.2005по 11.03.2022, згідно якої ОСОБА_1 погашено заборгованість на загальну суму 22087,46 доларів США.

Будь-яких інших документів первинного бухгалтерського обліку в розумінні положень ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивачем суду не надано, а тому під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження висновок позивача про те, що нею було погашено заборгованість за кредитним договором на загальну сум 24501,47 доларів США, а в таблиці № 1 містяться два стовпчика щодо сплати неустойки: пені, штрафу у валюті кредиту на загальні суми 2910,49 доларів США та 2444,09 доларів США відповідно.

Отже, залишок заборгованості по тілу кредиту з врахуванням сплачених коштів в розмірі 6982,67 доларів США мав складати 7517,33 доларів США (14500 6982,67 = 7517,33). Проте сума коштів 6982,67 доларів США і залишок богу 7517,33 доларів США не були враховані при обчисленні позивачем загальної суми заборгованості за кредитним договором (по всім видам платежів) на дату проведення реструктуризації та не враховано загальний розмір погашених відсотків.

Банком підтверджено факт відсутності у ОСОБА_1 простроченої заборгованості станом на 01.01.2014, у зв`язку з чим, банком було проведено реструктуризацію з врахуванням положень абзацу 3 підпункту 1 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

За клопотанням позивача, ухвалою суду від 13.07.2022 у справі було призначено судово-економічну експертизу. 20.10.2022 до суду повернуто матеріали справи в зв`язку з несплатою позивачем вартості її проведення. Вказане свідчить про фактичну відмову позивача від проведення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК) .

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено із матеріалів справи, що у ОСОБА_1 перед відповідачем існує заборгованість за кредитним договором, а тому підстав для визнання зобов`язань за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005 та договором іпотеки від 12.07.2005 припиненими немає.

Оскільки судом не встановлено підстав для визнання зобов`язань за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005 та договором іпотеки від 12.07.2005 припиненими, то вимоги позивача про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис (реєстраційний номер обтяження 2182199) від 13.07.2005 про державну реєстрацію приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. обтяження: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; об`єкт обтяження: квартира, однокімнатна, загальною площею 36,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 11068738, накладений на підставі Договору іпотеки від 12.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 2312 та з Державного реєстру іпотек запис (реєстраційний номер обтяження 2182239) від 26.03.2007 про державну реєстрацію приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А. обтяження: тип обтяження: іпотека; об`єкт обтяження: квартира, однокімнатна, загальною площею 36,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 11068738, накладений на підставі договору іпотеки від 12.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 2312 є безпідставними.

Крім цього, такі вимоги позивача є похідними від попередніх її позовних вимог, в задоволенні яких, судом було відмовлено, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, ч.3 ст. 12, ст.ст. 13, 76-81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, 526, 598-599, 626, 628, 638, 1054 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 );

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта