Дата документу 13.06.2023
Справа № 501/105/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2022 року по 29 грудня 2022 року в розмірі 46296,80 гривень; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та судові витрати на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 10000,00 грн.

Свою заяву позивач мотивує тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.11.2019, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 10.06.2021, було збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 5500,00 грн., починаючи з 29.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач не сплачував своєчасно аліменти на утримання дитини згідно рішення суду, та за період стягнення з 01.04.2022 по 29.12.2022 виникла заборгованість по аліментам, яка, згідно наданого до суду державним виконавцем Савранського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області розрахунку, станом на 27.12.2022 року складає 54181,72 грн.

Позивач вважає, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, що дає їй право звернутись до суду з позовом про стягнення з нього неустойки (пені) за своєчасно несплачені аліменти, у зв`язку з чим позивач і звернулась до суду з вказаним позовом.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача.

Представник відповідача надала до суду відзив на позов в якому вказує, що заборгованість по аліментам утворилася з незалежних від відповідача причин, так як відрахування проводить підприємство, тому просить задовольнити позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2022 по 29.12.2022 частково, у розмірі 12886,23 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.11.2019 у справі №501/2464/18 позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задоволено частково. Суд збільшив розмір аліментів шляхом щомісячного стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 5500,00 гривень щомісячно, починаючи з 29.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття. З ОСОБА_2 на користь держави суд стягнув судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні вимог про збільшення розміру аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років (а.с.6-12).

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.06.2021 рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26.11.2019 у справі №501/2464/18, - залишено без змін (а.с.51-60).

Постановою державного виконавця Савранського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.08.2021 (а.с.16), відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа№501/2464/18, виданого 23.07.2021 Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 5500,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2018 і до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки головного державного виконавця Савранського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на 27.12.2022 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка складає 54181,72 грн.

Відповідач надав довідку за вих.№8 від 06.03.2023 (а.с.49), в якій зазначено, що ОСОБА_2 працює на підприємстві ТОВ «Київське» за основним місцем роботи на посаді продавець продовольчих товарів з 10.09.2021 по теперішній час. Його заробітна плата за термін з 10.09.2021 по 28.02.2023 склала 82846,72 грн.

Також з довідки вбачається, що нарахування заробітної плати за вказаний період проводилось щомісячно, перерахування доходу, утримання з нього ПДФО та військового збору також проводилось щомісячно. При цьому, відомостей щодо відрахування із заробітної плати аліментів вказана довідка не містить.

Згідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2022 по 29.12.2022, згідно якого, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 46296,80 грн.

Відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як роз`яснено у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати дитини відповідачем не надано, як і не надано доказів, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась не з його вини.

Згідно ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи дані обставини, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 46296,80 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому й числі витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; уразі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не було надано доказів сплати витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі 10000,00 грн., то суд вважає, що в цій частині вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2022 року по 29.12.2022 року, в сумі 46296,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В частині вимог про стягнення судових витрат в розмірі 10000,00 грн., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя