СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

ун. № 759/16485/13-ц

пр. № 2/759/54/23

23 травня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Донець Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту належності на праві власності майна померлого та визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та вилучення із спадкової маси грошових заощаджень,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала зазначена вище справа.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту належності на праві власності майна померлого та визнання права власності на майно в порядку спадкування були задоволені. Визнано за ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ) право власності на 5/9 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Визнано за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 4/9 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Визнано за ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ) право власності на 5/18 частин грошових коштів, які знаходяться не депозитному рахунку № НОМЕР_3 у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк», відкритому 05.06.2012 року на ім`я ОСОБА_4 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Визнано за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 13/18 частин грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку № № НОМЕР_3 у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк», відкритому 05.06.2012 року на ім`я ОСОБА_4 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та вилучення із спадкової маси грошових заощаджень було відмовлено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що в заяві про зменшення позовних вимог в серпні 2020 року ОСОБА_1 просила, зокрема, вирішити питання стягнення судових витрат, зазначивши попередній розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі двадцять тисяч грн.

Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з боку відповідача не надходило, доказів на обґрунтування неспівмірності таких витрат відповідачем не надавалося. В той же час у своїх поясненнях та у судових дебатах представник відповідача заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі, посилаючись на їх недоведеність та відсутність доказів фактичної оплати таких коштів.

Представник позивача в своїх поясненнях наполягала на стягненні витрат на правничу допомогу у повному обсязі, посилаючись, зокрема на тривалість розгляду справи, її складність та обсяг наявних доказів, а також на те, що саме відповідач, утримуючи у себе оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, змусила позивача звертатися до суду з цим позовом.

Оскільки сторони в судовому засіданні надавали пояснення щодо заявленої вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, беручи до увагу необхідність раціонально витрачати процесуальний час суд не вбачає необхідності для виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі.

Рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат. (ч. 1, 5 ст. 265 ЦПК України)

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. ( ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України)

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 137 ЦПК України)

Судом встановлено, що відповідно до Додаткової угоди № 1 від 15 вересня 2021 року до договору про надання правової допомоги № 32 від 31 травня 2021 року вартість послуг з надання правової (правничої) допомоги клієнту у цивільній справі № 759/16485/13-ц за позовом ОСОБА_5 в особі його правонаступника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту належності на праві власності майна померлому та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання грошових коштів особистим приватним майном, яка розглядається у Святошинському районному суді м. Києва становить двадцять тисяч гривень з розрахунку чотири тисячі гривень за одну годину роботи адвоката Адвокатського об`єднання «Чучковських».

Відповідно до акту-рахунку № 1 від 01.02.2023 року адвокат Адвокатського об`єднання «Чучковських» Чучковська А.В. виконала, а клієнт-позивач по справі прийняла та оплатила наступні роботи: складання відзиву на зустрічну позовну заяву від 15.09.2021 року тривалістю 1 година на суму 4 тисячі гривень; складання клопотання про витребування доказів від 15.11.2021 року з долученням відповіді банківської установи на адвокатський запит від 21.09.2021 року тривалістю 1 година на суму 4 тисячі гривень; складання заяви про застосування строків позовної давності від 13.07.2022 року тривалістю 1 година на суму 4 тисячі гривень; участь у судових засіданнях протягом 31.05.2021 року-01.02.2023 років тривалістю 1 година на суму 4 тисячі гривень; складання про стягнення судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК тривалістю 1 година на суму 4 тисячі гривень.

Перевіряючи дотримання вимог ст. 137 ЦПК України суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є пов`язаними з розглядом цієї справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору та витраченого адвокатом часу, а також враховує те, що саме утримання відповідачем оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру стало підставою для відмови 20.09.2013 року державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на масу спадкового майна. (т. 1 а.с. 70, 62)

Також суд приймає до уваги те, що самостійно представляти свої інтереси позивач не могла, оскільки вона особисто не є фахівцем у галузі права, а тому звернення до суду є реалізацією конституційного права особи на судовий захист та користування професійною правничою допомогою. (ст. 55, 59 Конституції України)

Неподання відповідачем клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з відповідними доказами позбавляє суд права вирішувати питання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає висновкам Постанови ОПКГСВС від 03.10.2019 року у справі №922/445/19. Так, суді дійшов висновку про те, що «У розумінні положень частини п`ятої статті141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.»

В частині фактичної оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі двадцять тисяч гривень суд приймає до уваги висновки Верховного Суду про те, що «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено», постанова від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи довічно починаючи з 27.08.2013 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААА № 813994. (т. 1 а.с. 89)

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп.

З огляду на ч. 6 ст. 141 ЦПК України та відповідно до п. 2,4 Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» установлено, що: коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат (крім судового збору), вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком; компенсація судових витрат (крім судового збору) особам, які їх зазнали, здійснюється шляхом перерахування коштів на їх поточні рахунки в банківських установах; підставою для компенсації судових витрат (крім судового збору) є судове рішення. Компенсація судових витрат (крім судового збору) у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення.

Відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 «Граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ» граничні розміри витрат на надання професійної правничої допомоги, що компенсуються за рахунок держави, не визначені, отже підлягають стягненню у заявленому стороною позивача розмірі.

З огляду на наведене в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 139, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Компенсувати ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 гривень за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду

Суддя О.М. Журибеда