ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м.Суми

Справа №950/1379/22

Номер провадження 22-ц/816/708/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02 березня 2023 року, у складі судді Стеценка В.А., ухвалене у м. Лебедин, повний текст якого складено13 березня 2023 року,

в с т а н о в и в:

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Васильця С.О., звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним самовільне, без згоди позивача, перерахування та списання грошових коштів, зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона являється клієнтом АТ КБ «Приватбанк», який на її ім`я видав карту для виплат грошових коштів № НОМЕР_1 та кредитну карту № НОМЕР_2 . 19 травня 2022 року невідомими особами грошові кошти в сумі 6500 грн з карти для виплат № НОМЕР_1 були переведені на кредитну карту № НОМЕР_2 , з якої в подальшому було знято 65732 грн 03 коп, про що за її зверненням, в той же день - 19.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Вона будь-яких розпоряджень АТ КБ «Приватбанк» для проведення списання грошових коштів з її рахунку не надавала, рішення суду для проведення такого списання грошових коштів судами України з рахунку позивачки не приймалися, інші підстави для перерахування коштів, встановлені законом чи договором між сторонами на момент проведення їх списання були відсутні.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати незаконним самовільне, без згоди позивача, перерахування та списання грошових коштів, зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 65732 грн 03 коп та скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операції з їх перерахування 19.05.2022 року.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 02 березня 2023 року позовну заяву адвоката Васильця С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено.

Визнано незаконним самовільне, без згоди ОСОБА_1 , перерахування 19 травня 2022 р. грошових коштів в сумі 6500 грн 00 коп з карткового рахунку НОМЕР_1 на картковий рахунок НОМЕР_2 .

Визнано незаконним самовільне, без згоди ОСОБА_1 , перерахування 19 травня 2022 р. грошових коштів в сумі 65732 грн 03 коп з карткового рахунку НОМЕР_2 .

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити на картковому рахунку НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , списані 19 травня 2022 р. грошові кошти в сумі 65732 грн 03 коп.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операцій з перерахування 19 травня 2022 р. грошових коштів в сумі 65 732 грн 03 коп з карткового рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а також вирішити питання судових витрат.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу формально, поверхнево, нехтуючи наданими відповідачем доказами, не встановив істотні обставини по справі, від з`ясування яких залежить ухвалення об`єктивного та справедливого рішення по суті, а також проігнорував факти, які свідчать про те, що в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не має нести цивільно-правову відповідальність замість позивача.

Доводить, що всі операції по переказам коштів, як до дати 19.05.2022р, так і після цієї дати відбувалися з використанням пристрою клієнта, мобільного терміналу Phone SM-A315F/Samsung Android 10 Mobile, який весь час перебував в розпорядженні клієнта, доказів на спростування даних обставин позивачкою не надано. Переказ коштів з особистого рахунку клієнта, можливо здійснити лише за допомогою використання фінансового номеру телефону та іншої особистої інформації (даних по карті, ПІН коду, паролів входу у Приват 24).

Вважає, що саме на позивачку покладається тягар доведення, що електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача.

На підставі договору про надання банківських послуг, банк не має право відмовити клієнту у здійсненні операцій за його рахунком, отримавши відповідне розпорядження і після проведення його належної ідентифікації, встановленої договором.

Платіжні операції, 19.05.2022 на карткових рахунках позивача вчинені з ідентифікацією користувача/платника ОСОБА_1 та коректного введення усіх необхідних даних, тому у банку не було підстав відмовити клієнту у здійсненні операцій і він не повинен нести відповідальності за списання коштів з рахунків позивача.

Позивачкою суду не було надано доказів того, що АТ КБ «ПриватБанк» нараховано пеню, штрафні санкції, проценти за користування кредитом по рахунку НОМЕР_2 , а також не надано жодних доказів, які містять відомості про дату та розмір таких нарахувань, як власне і дані про реквізити рахунків позивача, по яких застосовані такі санкції. Крім того, саме позивач повинна нести відповідальність за здійснення платіжних операцій, тому підстав для списання відсотків, неустойки немає.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Василець С.О. з доводами апеляційної скарги не погодився, просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін. Вказує, що оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи, а тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Васильця С.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є користувачем послуг, наданих АТ КБ «Приватбанк», на її ім`я банком видано карту для виплат грошових коштів № НОМЕР_1 та кредитну карту № НОМЕР_2 .

19 травня 2022 року невідомими особами грошові кошти в сумі 6500 грн з карти для виплат № НОМЕР_1 були переведені на кредитну карту № НОМЕР_2 , з якої в подальшому було знято 65732 грн 03 коп, про що за зверненням позивачки, в той же день - 19.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. п. 6-9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05 листопада 2011р. № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до п. п. 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21 січня 2004р. кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 11 цієї Інструкції.

Пунктами 6.1, 6.2, 6.5 Інструкції № 22 встановлено що Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг.

Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Відповідно до п. п. 1.1.1.45 Умов та правилах надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті Відповідача кредитна лінія, кредитний ліміт - розмір коштів, що надаються Банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності».

Відповідно до п. п. 1.1.1.74 Умов та правилах надання банківських послуг видатковий ліміт - сума коштів, доступних для здійснення операції за карткою, що включає залишок власних коштів клієнта на картрахунку та суму ліміту овердрафта за рахунком картки, за винятком сум операцій, заблокованих на картрахунку з урахуванням відповідної комісії».

Відповідно до п. п. 1.1.1.52 Умов та правилах надання банківських послуг овердрафт - короткостроковий кредит, який Банк надає Клієнту у разі, якщо сума операції за платіжною карткою перевищує суму залишку коштів на його рахунку, в розмірі ліміту кредитування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого 19 травня 2022 року невідомими особами грошові кошти в сумі 6500 грн з карти для виплат № НОМЕР_1 , якою користувалася позивачка були переведені на її іншу кредитну карту № НОМЕР_2 , а з цієї карти знято 65732 грн 03 коп, хоча позивачкою були прийняті міри до забезпечення зберігання своїх коштів, зокрема, в той же день - 19.05.2022 року за її зверненням до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. При цьому, суд вважав, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Крім того, суд враховував ту обставину, що в судовому засіданні не було доведено факту звернення позивачки до банку з проханням збільшити їй кредитний ліміт за картковим рахунком НОМЕР_2 на суму, що перевищує 65000,00 грн, в той час як розмір кредитних коштів, які могли бути знятими з рахунку позивачки без збільшення ліміту становить суму значно меншу від зниклих коштів.

Проте, погодитись з такими висновками місцевого суду колегія суддів не може з огляду на таке.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За змістом пунктів 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», яка діяла на момент списання спірних коштів банк, як емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з умовами договору клієнт зобов`язаний не допускати використання карток будь-якими іншими особами, зберігати у таємниці ПІН-коди, паролі та іншу інформацію, розголошення якої може призвести до фінансових втрат клієнта та банку, у разі втрати картки негайно повідомляти про це контакт-центр банку, не ініціювати проведення операцій із застосуванням карток у разі, якщо це може призвести до порушення недотримання вимог чинного законодавства України.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, ПОВНОМУ, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до умов договору приєднання від 06.02.17р., ОСОБА_1 отримала електронні платіжні засоби (карти) № НОМЕР_2 і № НОМЕР_1 для здійснення платіжних операцій по рахункам.

Сторонами не заперечується та вбачається з виписки по карті № НОМЕР_2 , що 19.05.22р. кошти з карти позивача у загальній сумі 65732,03 грн були переведені на інші рахунки.

Переказ коштів був здійснений окремими платежами: 19667,85, 19667,85, 15527,25, 10869,08 грн були переведені на інші рахунки за допомогою інтернет-банкінгу Приват24. Для реєстрації в системі були введені особисті дані авторизації у сервісі Приват24. Після чого, транзакції було підтверджено за допомогою особистих даних клієнта.

Переказ коштів з особистого рахунку клієнта, можливо здійснити лише за допомогою використання фінансового номеру телефону та іншої особистої інформації (даних по карті, ПІН коду, паролів входу у Приват 24).

Фінансовим номером ОСОБА_1 при авторизації в електронному банкінгу Приват-24 був зареєстрований номер НОМЕР_3 у подальшому був змінений на НОМЕР_4 .

Заміни SІМ-картки абонентського номеру НОМЕР_3 , втрати мобільного телефону 19.05.2022р. у період з 14 год 43 хв. по 15 год. 11 хв. не було.

Приват24 - система дистанційного обслуговування клієнтів, офіційний канал зв`язку (обміну інформацією) між Банком та Клієнтом.

В АТ КБ «Приватбанк» існує система захисту, для того, щоб зняти/переказати кошти із картки Клієнта недостатньо лише мати номер телефону, завжди є додаткове підтвердження операції, як то введення ПІН-коду картки, 4-х останніх цифр картки клієнта, смс-повідомлення, яке надходить на фінансовий номер клієнта, а тому без розголошення Клієнтом своїх персональних даних інша особа не зможе змінити пароль входу до Приват24, зняти кошти.

За розголошення ПІН-коду несе відповідальність лише Клієнт.

Таким чином, операції зі зняття коштів з картки позивача в Приват24 стали можливими лише в результаті входу до Приват24, пароль входу до якого знала лише позивач, а для його зміни необхідно вводити пін-код картки, який відомий виключно ОСОБА_1 , за розголошення якого несе відповідальність позичальник.

У ПриватБанку існує така система захисту рахунків Клієнтів Банку, при якій без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунку.

Пунктом 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст.ст. 626, 627, 629, 634, 638 ЦК України сторони по справі погодили умови та правила надання банківських послуг, які підлягають обов`язковому виконанню.

Так, відповідно до п.1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS- повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумісного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів.

В пункті 1.1.5.13 сторони погодили, що Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки /рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що переказ коштів з рахунку позивача відбувся 19.05.2022р. у період з 14 год 43 хв. по 15 год. 11 хв, тоді як блокування картрахунків відбулося 19.05.22р. о 15 год 27 хв. і 15 год 28 хв., тобто зняття грошових коштів з рахунку відбулося до звернення позивача до банку та до блокування картрахунку, що свідчить про відсутність вини відповідача.

З логів (історії авторизації) в особистому кабінеті інтернет-сервісу Приват24 позивачки за період з 01.04.2022р. по 02.09.2022р. вбачається, що транзакції по переказу коштів 19.05.22 р. відбувались з використанням особистого пристою клієнта, мобільного терміналу: Phone SM- A315F samsung Android 10 MOBILE. Авторизації у Приват24 зі сторонніх пристроїв 19.05.22р. не зафіксовано (а.с. 77-79).

В позовній заяві позивач зазначає, що 19.05.2022р. під час розмови з невідомим чоловіком їй почали приходи повідомлення для підтвердження платіжних операції і після цього вона закінчила розмову, ніяких особистих даних не передала та платіжних операцій не підтверджувала.

Проте, у справі відсутні докази, що після отримання на мобільний телефон смс- повідомлень для підтвердження проведення платіжних операцій, позивачка не здійснювала дій на підтвердження проведення платежів, хоча під час отримання повідомлень, враховуючи активність номеру та період часу (28 хвилин) в який відбувся переказ коштів, мала можливість одразу зателефонувати на гарячу лінію Банка для блокування карт, проте відповідні дії в відповідний період часу не здійснила.

Враховуючи зазначене, за здійснені оскаржувані транзакції 19 травня 2022 року з картки позивача має відповідати саме вона, так як, проявивши необачність під час спілкування по телефону з невідомою особою, сприяла зловмиснику у доступі до приватної інформації, якою останній скористався для списання коштів з рахунку позивача, чим сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Висновки суду про те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого 19 травня 2022 року невідомими особами грошові кошти позивача були переведені на її іншу кредитну карту, а потім зняті з цієї карти є безпідставними.

Спірні платіжні перекази позивача не можуть вважатися неналежними, оскільки транзакції по переказу коштів 19.05.2022р. відбувались з використанням особистого пристрою клієнта мобільного терміналу: Phone SM-A315F samsung Android 10 MOBILE, який був в розпорядженні клієнта ОСОБА_1 з активною сім-картою, заміни чи втрати карти в період проведення переказів не відбувалося. Авторизації у Приват24 зі сторонніх пристроїв 19.05.22р. за допомогою інтернет-банкінгу Приват24 не відбувалося. Для реєстрації в системі були введені особисті дані авторизації у сервісі Приват24. Після чого, транзакції було підтверджено за допомогою особистих даних клієнта, тобто з належною авторизацією даних клієнта.

Тому, на підставі договору про надання банківських послуг, банк не мав право відмовити клієнту у здійсненні операцій за його рахунком, отримавши відповідне розпорядження і після проведення його належної ідентифікації, встановленої договором.

Разом з тим, після звернення позивача до банку, банк заблокував її картрахунки.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивача та неправомірних дій банку, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки суду про те, що позивачкою були прийняті міри до забезпечення зберігання своїх коштів не відповідають обставинам справи. До банку про блокування рахунків та з заявою до правоохоронних органів вона звернулася вже після перерахування та зняття коштів з її рахунків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного розгляду справи у задоволенні позову суд відмовляє, позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем за апеляційний перегляд справи у розмірі 1488,60 грн, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02 березня 2023 року скасувати та прийняти постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним самовільне, без згоди позивача, перерахування та списання грошових коштів, зобов`язання вчинити дії.

Компенсувати Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір за апеляційний перегляд справи у розмірі 1488 гривень 60 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина