Єдиний унікальний № 371/591/23
Номер провадження № 2/371/332/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Запари А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь на ОСОБА_1 на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов обґрунтований тим, що 12.07.2018 сторони уклали шлюб, який зареєстрований Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки позивач не має змоги працювати, бо дитина потребує постійного догляду, відповідач є працездатним, тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку з дня подання заяви до досягнення дитиною трьох років.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку.

Так, суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис №14 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 ) (а.с.4).

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого Ржищівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

За довідкою Миронівської міської ради №02-14/777 від 02.05.2023, ОСОБА_1 має наступний склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (а.с.7).

Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Матеріали справи не містять безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, не надано.

Разом з тим, за вимогами статті 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При вирішенні вказаного спору суд враховував, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є подружжям; мають спільну малолітню дитину; малолітня дитина - ОСОБА_3 не досяг трьох років, проживає з матір`ю та знаходиться на її утримання. Позивач з об`єктивних причин не в змозі працювати та отримувати дохід, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка на день постановлення рішення має вік 1 (один) рік 4 (чотири) місяці. Суд також прийняв до уваги відсутність відзиву, тобто спростування зазначених позивачем обставин, зокрема щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу.

Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання, як матері дитини, з якою проживає дитина і на утриманні якої перебуває - підлягає задоволенню. Суд при визначенні розміру стягуваних аліментів, прагнув до того, щоб одержувач аліментів перестала бути такою, що потребує матеріальної допомоги з огляду на ту обставину, що на її утриманні перебуває малолітня дитина та потребує належного догляду та піклування. Зважаючи, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, суд вважає за можливе стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно з вимогами статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до статті 430 ЦПК України, рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Також, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Керуючись ст.12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) чоловіка, щомісячно, починаючи з 23.05.2023 і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя М. О. Кириленко