Справа № 159/1544/23
Провадження № 2-о/159/119/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Бакай Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заява, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй диплому серії НОМЕР_1 від 03.07.1981 виданого Луцьким медичним училищем на ім`я « ОСОБА_1 ».

Заява мотивована тим, що при розрахунку пенсії за віком у страховий стаж не врахований період навчання у Луцькому медичному училищі через невідповідність прізвища у дипломі даним у свідоцтві про народження. Так дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_1 », а у дипломі помилково зазначено « ОСОБА_1».

Навчальний заклад не має можливості внести зміни у диплом зразка 1981 року, тому заявниця просить встановити факт належності їй документа про освіту в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явилась, клопотала про розгляд справи у її відсутності.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області згідно поданих письмових пояснень покладається на об`єктивність і неупередженість суду при розгляді заяви на підставі наявних доказів.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України ).

До таких фактів законодавець у статі 315 ЦПК України відносить: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18), у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж.

Необхідність встановлення факту належності документів особі у цій справі пов`язана із реалізацією права заявника на отримання пенсії.

Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується період навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку (п.26 Порядку № 637).

У цій справі встановлення факту належності заявниці диплому про освіту не тягне спору про право, адже чинні нормативні акти не передбачають обов`язку і можливості для Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевірити чи встановити ці обставини в позасудовому порядку.

Обставини цієї справи не є тотожними обставинам у справі №539/4118/19, де Верховний Суд у постанові від 23.05.2022 зробив висновок про підсудність справи про встановлення факту приналежності довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, судам адміністративної юрисдикції. Оскільки законодавством, чинним на момент звернення до суду із заявою про встановлення факту належності довідки, було передбачено позасудовий порядок визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який надає право на передбачені законом пільги у разі виникнення спірних питань, а рішення щодо визначення такого статусу (відмова у видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй диплома про освіту може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Наведені у заяві доводи та долучені до заяви докази свідчать про відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення у документ про освіту.

При вирішенні заяви по суті суд виходить з такого.

За матеріалами справи заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михлин Горохівського району Волинської області (паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 06.12.1999).

Прізвище « ОСОБА_1 » особа отримала у зв`язку з укладенням 24.07.1982 шлюбу. У свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 09.08.2011 дані особи, яка уклала шлюб зазначені : « ОСОБА_1 »

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 28.02.1963 дані заявниці зазначені як : « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с.Михлин Горохівського району.

Згідно довідки Комунального закладу вищої освіти «Волинський медичний інститут» від 20.02.2023 №85/14/2-23 ОСОБА_1 дійсно навчалась в Луцькому медичному училищі з 07.09.1978 (наказ №284 від 07.09.1978) по 03.07.1981 (наказ ;205 від 03.07.1981) та отримала диплом НОМЕР_1 , реєстраційний номер 55, за кваліфікацією «фельдшер-лаборант». Форма навчання: денна. Наказом Міністерства охорони здоров`я України №220 від 22.07.1996 Луцьке медичне училище перейменоване в Луцьке базове медичне училище. Розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації від 27.08.2002 №367 та наказом Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації від 10.10.2002 №173/од Луцьке базове медичне училище реорганізоване в Луцький базовий медичний коледж. Згідно рішення Волинської обласної ради №28/28 від 12.02.2020 перейменовано і змінено тип на Комунальний заклад вищої освіти «Волинський медичний інститут».

Диплом НОМЕР_1 , реєстраційний номер 55 від 03.07.1981 виданий на ім`я « ОСОБА_1 » та містить дані про те, що особа пройшла навчання у Луцькому медичному училищі в період з 1978 по 1981 за спеціальністю фельдшер-лаборант.

Наведене у сукупності доводить існування помилки у написанні прізвища особи.

Відповідність імені, дати і місця народження особи, хронологія подій, дають суду підстави без сумніву дійти висновку про належність диплому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник не має іншої можливості, ніж в судовому порядку, встановити факт приналежності їй документів, які необхідні для реалізації права на пенсійне забезпечення.

За викладених обставин заява про встановлення факту належності документів підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 76-81, 263-265, 268, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить диплом серії НОМЕР_1 від 03.07.1981 про закінчення Луцького медичного училища, виданий на ім`я « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано без його проголошення 19.04.2023.

Повне найменування учасників :

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, , адреса : вул. Кравчука,22В, м.Луцьк.

Головуючий:Т. В. ДЕНИСЮК