Справа № 296/8761/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Кусік В.Р.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 06.11.2017 звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя та згідно заяви про зменшення позовних вимог просила суд поділити майно, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме:

1. визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- 1/2 частину будівлі, творчої майстерні з житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :04:009:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

- 1/2 частину магазину продовольчих товарів з офісними приміщеннями та кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- 8/25 частини квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна: 37754519;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0052 за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0053 за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- 1/2 частину корпоративних прав: в статутному капіталі ТОВ «ВЛ ТРАНС СЕРВІС», ; в статутному капіталі ТОВ «БОСС АВТО-ТЕХНОЛОГІЯ», ; в статутному капіталі ПП «ВОЯЖ-АВТО-ТЕСТ», ; в статутному капіталі ПП «ПОЛІССЯ АВТО-ТЕСТ», ; в статутному капіталі ПП «ПРИВАТНА ВИРОБНИЧО - КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЦЕЗАР», ;

- 1/2 частину транспортних засобів: IVECO DAILY 35C14, вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 ; ПГ 02, причіп, д.н.з. НОМЕР_2 ; SKODA SUPERB, легковий, д.н.з. НОМЕР_3 ; MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 ; MERCEDES-BENZ 124, легковий, д.н.з. НОМЕР_5 ; HUMMER Н12, легковий, д.н.з. НОМЕР_6 ; MERCEDES-BENZ G 320, легковий, д.н.з. НОМЕР_7 ; ВАЗ 21081, легковий, д.н.з. НОМЕР_8 .

2. визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- 1/2 частину будівлі, творчої майстерні з житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :04:009:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

- 1/2 частину магазину продовольчих товарів з офісними приміщеннями та кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- 17/25 частини квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна: 37754519;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0052 за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер: :03:002:0053 за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- 1/2 частину корпоративних прав: в статутному капіталі ТОВ «ВЛ ТРАНС СЕРВІС», ; в статутному капіталі ТОВ «БОСС АВТО-ТЕХНОЛОГІЯ», ; в статутному капіталі ПП «ВОЯЖ-АВТО-ТЕСТ», ; в статутному капіталі ПП «ПОЛІССЯ АВТО-ТЕСТ», ; в статутному капіталі ПП «ПРИВАТНА ВИРОБНИЧО - КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЦЕЗАР», ;

- 1/2 частину транспортних засобів: IVECO DAILY 35C14, вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 ; ПГ 02, причіп, д.н.з. НОМЕР_2 ; SKODA SUPERB, легковий, д.н.з. НОМЕР_3 ; MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 ; MERCEDES-BENZ 124, легковий, д.н.з. НОМЕР_5 ; HUMMER Н12, легковий, д.н.з. НОМЕР_6 ; MERCEDES-BENZ G 320, легковий, д.н.з. НОМЕР_7 ; ВАЗ 21081, легковий, д.н.з. НОМЕР_8 .

В обґрунтування позову зазначено, що з 18.10.1997 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі під час якого ОСОБА_4 придбав та зареєстрував на себе об`єкти нерухомості, автомобілі та корпоративні права. Згоди щодо добровільного поділу майна між подружжям не досягнуто, а тому ОСОБА_3 , зсилаючись на ст.ст. 60, 70, 71, 72 СК України просить позов задовольнити та поділити спільне майно.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач стверджує, що з грудня 2010 шлюбні відносини з позивачем припинено та з вказаного часу проживає з ОСОБА_6 .. Від шлюбних стосунків з ОСОБА_6 відповідач має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаних обставин відповідач вважає спростованим твердженням позивача про набуття спірного майна у шлюбі з останньою (а.с. 131, 132, т.1).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судових дебатах представник позивача звернув увагу суду на підстави визнання права власності позивача на 8/25 частини квартири АДРЕСА_3 , яка придбана відповідачем згідно договору дарування від 30.12.2011. Представник позивача переконаний, що внаслідок суттєвих поліпшень (проведення реконструкції) здійснених за спільні кошти сім`ї, була збільшена загальна площа квартири з 49,86кв.м. до 138 кв.м. Таким чином, площа квартири збільшилася на 88,14 кв.м. Частка у праві власності, на яку поширюється режим спільної сумісної власності подружжя, становить 16/25, а тому представник позивача просить визнати за позивачем право власності на 8/25 частин вказаної квартири. Також представник позивача вказав, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву від 09.11.2022 про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 18.10.1997 сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження від 18.10.1997 серії НОМЕР_9 (а.с.10 т.1).

Згідно даних автоматизованої системи діловодства Корольовського районного суд м.Житомира Д3 встановлено, що рішенням суду від 10.01.2020 по справі №296/10190/19 розірвано шлюб між громадянами України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18.10.1997 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1782.

Рішення суду набрало законної сили 22.02.2020.

За період існування зареєстрованого шлюбу сторін за відповідачем зареєстровано права власності на наступне майно:

- будівлю творчої майстерні з житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- земельну ділянку кадастровий номер: :04:009:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

- магазин продовольчих товарів з офісними приміщеннями та кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

- житловий будинок АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- квартиру АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

- житловий будинок АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна: 37754519;

- земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0052 за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0053 за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14;

- корпоративні права в статутному капіталі наступних юридичних осіб: ТОВ «ВЛ ТРАНС СЕРВІС», ; ТОВ «БОСС АВТО-ТЕХНОЛОГІЯ», ; ПП «ВОЯЖ-АВТО-ТЕСТ», ; ПП «ПОЛІССЯ АВТО-ТЕСТ», ; ПП «ПРИВАТНА ВИРОБНИЧО - КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЦЕЗАР», ;

- транспортні засоби: IVECO DAILY 35C14, вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 ; ПГ 02, причіп, д.н.з. НОМЕР_2 ; SKODA SUPERB, легковий, д.н.з. НОМЕР_3 ; MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 ; MERCEDES-BENZ 124, легковий, д.н.з. НОМЕР_5 ; HUMMER Н12, легковий, д.н.з. НОМЕР_6 ; MERCEDES-BENZ G 320, легковий, д.н.з. НОМЕР_7 ; ВАЗ 21081, легковий, д.н.з. НОМЕР_8 .

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення ст. 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843 цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325 цс 18.

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

Допитана в судовому засіданні свідок відповідача ОСОБА_8 , яка перебувала з 2003 по 2020 р.р. у трудових відносинах з ОСОБА_4 , вказала, що шлюбні стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинено у 2009р. Починаючи з 2010р. ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_9 (прізвище не пам`ятає).

Свідок відповідача ОСОБА_6 пояснила, що з 2010р. проживає разом з ОСОБА_4 , від стосунків з яким у 2016р. народився син ОСОБА_7 . Наразі перебуває з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі.

Свідок позивача ОСОБА_10 вказала на припинення шлюбних стосунків між сторонами у 2017р., а свідок ОСОБА_11 пояснила, що сім`я існувала до 2016р.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_6 , яка на момент вирішення даного спору перебуває з відповідачем у шлюбних стосунках, а тому є зацікавленою в результатах розгляду даного позову.

Інших доказів щодо періоду фактичного існування шлюбу сторонами не надано.

На запитання головуючого судді щодо часу фактичного припинення шлюбних відносини сторін представник позивача вказав орієнтовно, - після народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що позивач на час розгляду даної справи перебуває за межами території України, на що вказав її представник, суд позбавлений можливості отримати пояснення особисто від позивача, а тому приймає до уваги рішення Корольовського районного суд м.Житомира від 10.01.2020 по справі №296/10190/19, в змісті описової частини якого вказано: «10.01.2020 відповідач подала до суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що твердження позивача про те, що ведення ними спільного господарства та спільне проживання припинено з вересня 2009 року, оскільки з 2010 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, не відповідає дійсності. Фактично шлюбні стосунки між ними припинено в кінці 2017 року, коли вона дізналася, що у позивача народилася дитина від іншої жінки, у зв`язку з чим нею до суду подані позови про поділ майна подружжя та про стягнення аліментів».

За вказаних обставин, під час вирішення питання спільно набутого майна подружжя, суд приймає до уваги період перебування сторін у шлюбі з моменту його реєстрації, тобто з 10.10.1997, по кінець 2017 р., на що вказала відповідач у відзиві на позовну заяву про розірвання шлюбу, оскільки достатніх доказів існування шлюбу виключно до 2010р. стороною відповідача суду не надано.

За вказаних обставин суд враховує , що у період з 10.10.1997 по кінець 2017р. за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме:

- 30.04.2013 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гуковою Н.Є. від 30.04.2013, зареєстровано право приватної власності на магазин продовольчих товарів з офісними приміщеннями та кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0 (а.с. 73 на звороті, а.с. 119, 120 т.2);

- 18.02.2013 на підставі свідоцтва про право власності від 18.02.2013 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0 (а.с. 175 187 т.1, а.с. 76 т.2);

- 29.01.2013 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. від 27.12.2012, зареєстровано право приватної власності на квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (а.с. 195, 196 т.1, а.с.76 на звороті т.2);

- 01.10.2012 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Даніловою І.В. від 20.10.2009, зареєстровано право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 37754519 (а.с. 77 на звороті т.2, а.с. 11,12 т.5);

- 24.12.2013 на підставі свідоцтва про право власності від 24.12.2013 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0052 за адресою: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14 (а.с.72, 73 т.2);

- 24.12.2013 на підставі свідоцтва про право власності від 24.12.2013 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0053 за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14 (а.с.73 т.2).

Враховуючи положення ст.ст. 60, 70 СК України вищевказані об`єкти нерухомого майна є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, як такі, що набуті під час перебування у шлюбі, а тому підлягають поділу з урахуванням рівності часток дружини та чоловіка.

На предмет поділу будівлі творчої майстерні з житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 суд враховує, що право приватної власності на об`єкт нерухомості було зареєстровано 22.06.2018 на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10.04.2018 по справі №296/9612/17 (а.с. 71 т.2, а.с. 33-54 т.5).

При цьому, з пояснень сторін встановлено, що у 2018 році сторони проживали окремо, спільного бюджету не мали. Доказів того, що будівлю творчої майстерні з житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 придбано за спільні кошти, суду не надано, а тому відсутні підстави вважати, що таке є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу.

Щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :04:009:0007, за адресою: АДРЕСА_1 , слід врахувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року в справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), а саме: «при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства».

За вищевказаних обставин, земельна ділянка, кадастровий номер :04:009:0007, на якій розміщено будівлю творчої майстерні з житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , поділена бути не може.

Суд враховує, що квартира АДРЕСА_3 , хоча і набута відповідачем у період існування шлюбних відносин сторін, однак на підставі договорів дарування від 18.11.2011, 13.12.2011, посвідчених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Муревич І.О.

Згідно частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Представник позивача в судових дебатах вказав, що внаслідок суттєвих поліпшень (проведення реконструкції) квартири АДРЕСА_3 , здійснених за спільні кошти сім`ї, була збільшена загальна площа квартири з 49,86кв.м. до 138 кв.м. Таким чином, площа квартири збільшилася на 88,14 кв.м. Частка у праві власності, на яку поширюється режим спільної сумісної власності подружжя, становить 16/25, а тому представник позивача просить визнати за позивачем право власності на 8/25 частин вказаної квартири.

Збільшення площі квартири підтверджується матеріалами реєстраційної справи №1 (а.с.75-106, т.5)

Згідно зі статтею 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Втручання у право власності може бути визнано обґрунтованим та здійсненим із дотриманням балансу інтересів подружжя у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20) зазначила, що «істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної власності, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником. За загальною практикою мають враховуватися здійснені капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не створюватиме підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт у такому разі не зазнає і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість особистого майна однієї зі сторін. У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених витрат з боку іншого з подружжя - невласника, однак не визнає їх істотними, то інший з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі. Другий чинник істотності такого збільшення вартості має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилася, не є підставою для визнання його спільним майном. Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, невласника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна».

На переконання суду стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження істотного збільшення вартості квартири АДРЕСА_3 , за наслідком спільних трудових чи грошових затрат подружжя, а тому підстави для поділу квартири відсутні.

Також судом встановлено, що в період шлюбу відповідачем зареєстровано право власності на наступні транспортні засоби:

- ПГ 02, причіп, д.н.з: НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_10 (реєстрація 01.12.2012);

- SKODA SUPERB, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_11 (реєстрація 21.12.2017);

- MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_12 (реєстрація 26.10.2017);

- MERCEDES-BENZ 124, легковий, д.н.з НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_13 (реєстрація 20.07.2011);

- ВАЗ 21081, легковий, д.н.з НОМЕР_14 , номер кузова НОМЕР_15 (реєстрація 24.07.1998).

Окрім того, в судовому засіданні представник відповідача не заперечував щодо поділу транспортних засобів: SKODA SUPERB, д.н.з. НОМЕР_3 ; MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 ; ВАЗ 21081, легковий, д.н.з НОМЕР_14 .

Враховуючи вищезазначене, транспортні засоби: ПГ 02, причіп, д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_10 ; SKODA SUPERB, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_11 ; MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_12 ; MERCEDES-BENZ 124, легковий, д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_13 ; ВАЗ 21081, легковий, д.н.з. НОМЕР_14 , номер кузова НОМЕР_15 , слід поділити між подружжям, як таке, що набуто у власність у період існування шлюбу.

Разом з тим, згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС) від 23.02.2023 №31/6-606-2023 транспортний засіб IVECO DAILY 35C14, вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано на ОСОБА_4 27.09.2018, тобто після припинення сторонами шлюбних відносин, а доказів того, що автомобіль набуто за спільні кошти подружжя, суду не надано. Відповідно, в позові щодо поділу даного транспортного засобу слід відмовити.

Також з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС) від 23.02.2023 вбачається, що автомобіль MERCEDES-BENZ G 320, легковий, д.н.з. НОМЕР_7 , 05.11.2014 зареєстровано на праві власності на ОСОБА_4 , та 28.07.2021 знято з обліку при вивезенні за кордон.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 28.02.2020 скасовано заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 10.12.2018р. по справі №296/8761/17, шляхом зняття арешту, зокрема, з транспортного засобу MERCEDES-BENZ G 320, легковий, ДНЗ: НОМЕР_16 . Слід зазначити, що арешт знято за заявою представника відповідача, яка стверджувала, що відносно ряду транспортних засобів сторони дійшли мирного врегулювання спору (а.с. 97 т.2). Позивач, згідно заяви від 27.02.2020 (а.с.99 т.2), вказала про відсутність заперечень на предмет задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача також вказав про досягнення між сторонами домовленостей щодо транспортного засобу MERCEDES-BENZ G 320, легковий, д.н.з. НОМЕР_7 . Разом з тим, представник позивача позов підтримав у повному обсязі, заяви про залишення позову без розгляду чи про відмову від позову в частині вимог щодо поділу транспортних засобів до суду не подав.

Враховуючи висловлену учасниками процесу позицію щодо поділу транспортного засобу MERCEDES-BENZ G 320, легковий, д.н.з. НОМЕР_16 , суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині поділу вказаного майна.

Згідно даних Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС) від 23.02.2023 автомобіль HUMMER Н12, легковий, д.н.з. НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (у період шлюбу) зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4 та 29.07.2016 на підставі договору купівлі продажу від 25.10.2018 перереєстровано на нового власника ОСОБА_5 (а.с. 215 219 т.1).

Оскільки автомобіль HUMMER Н12, легковий, д.н.з. НОМЕР_6 , на час вирішення спору належить третій особі ОСОБА_5 , і підстави набуття цього права не оспорюються в даній справі, належним способом захисту порушених прав позивача є стягнення грошової компенсації за частку у спільному сумісному майні подружжя з особи, яка провела відчуження. Відповідно, право власності на спірний автомобіль за сторонами визнано бути не може.

На предмет поділу корпоративних прав у статуті ТОВ «ВЛ ТРАНС СЕРВІС», ТОВ «БОСС АВТО-ТЕХНОЛОГІЯ», ПП «ВОЯЖ-АВТО-ТЕСТ», ПП «ПОЛІССЯ АВТО-ТЕСТ», ПП «ПРИВАТНА ВИРОБНИЧО - КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ЦЕЗАР», слід відмовити з урахуванням наступного.

За змістом ст.115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст.12 Закону України «Про господарські товариства» власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується у право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним із визначальних є факт набуття подружжям таких грошових коштів у шлюбі.

Таким чином, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі № 6-38цс15, постанові Верховного суду від 13.03.2019 по справі №756/10797/15-ц.

Враховуючи встановлені судом обставини та спірні правовідносини сторін, згідно діючих норм Законодавства, правових висновків Верховного суду позов ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст.5,12,13,81, 211,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- 1/2 частину магазину продовольчих товарів з офісними приміщеннями та кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 37754519;

- 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: :03:002:0052 за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0053 за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14;

- 1/2 частину транспортних засобів: ПГ 02, причіп, д.н.з: AM6619XT, номер шасі Y99PG02H0B0A17310; SKODA SUPERB, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_11 ; MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_12 ; MERCEDES-BENZ 124, легковий, д.н.з НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_13 ; ВАЗ 21081, легковий, д.н.з НОМЕР_14 , номер кузова НОМЕР_15 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- 1/2 частину магазину продовольчих товарів з офісними приміщеннями та кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 37754519;

- 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: :03:002:0052 за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0053 за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14;

- 1/2 частину транспортних засобів: ПГ 02, причіп, д.н.з: AM6619XT, номер шасі Y99PG02H0B0A17310; SKODA SUPERB, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_11 ; MERCEDES-BENZ 310 D-KA, вантажний, д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_12 ; MERCEDES-BENZ 124, легковий, д.н.з НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_13 ; ВАЗ 21081, легковий, д.н.з НОМЕР_14 , номер кузова НОМЕР_15 .

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак