САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2783/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

присяжних Лещенко К.М.

Бублейник Ю.Ю.

при секретарі Бакум І.М.

за участю: прокурора Геник Л.С.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, заінтересована особа ОСОБА_2 , про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.06.2023 року ОСОБА_2 був госпіталізований до психіатричного стаціонару.

За думкою комісії лікарів, хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, є безпорадним і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити, прокурор не заперечував проти задоволення заяви про госпіталізацію.

ОСОБА_2 письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000 №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено, що 20.06.2023 року ОСОБА_2 був госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР за направленням лікаря-психіатра КЗ ОЦЕМД та МК ДОР Школа.

Згідно ч.ч. 2, 5 ст.27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При обстеженні психічного стану ОСОБА_2 в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР комісія лікарів-психіатрів дійшла до висновку, що останній потребує госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» №1489-ІІІ від 22.02.2000.

ОСОБА_2 поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-маячний синдром, поточний процес.

Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання ОСОБА_2 зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Згідно Рішення Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016, судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок якого становить небезпеку для себе та оточуючих, є безпорадним і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, суд приходить до висновку про необхідність госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 14, 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Госпіталізувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.П.Румянцев

Присяжні К.М.Лещенко

Ю.Ю.Бублейник