БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8048/21
провадження № 2/361/592/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Броварська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2021 року до Броварського міськрайонного суду надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років у місті Бровари Київської області помер ОСОБА_3 . Спадкодавець є рідним дідусем позивача. За життя спадкодавцем 30.10.2013 року складено заповіт, відповідно до якого спадкодавець на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що належатиме спадкодавцю на день його смерті, спадкодавець заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних долях кожному. Проте, про існування заповіту від 30.10.2013 року позивач дізнався лише 28.07.2020 року, коли випадково відвідав Погребську сільську раду Броварського району Київської області, де Позивачу повідомлено про те, що його дідусь за життя склав заповіт від 30.10.2013 року. Дядько позивача - ОСОБА_2 без будь-якого повідомлення про це позивача, подав до нотаріуса Куценко Євгенія Олександровича заяву про прийняття спадщини, згідно якої нотаріусом Куценко Є.О. 14.11.2015 року заведено спадкову справу № 720/2015, про що Позивачу стало відомо з листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області (вих. № 2704/02-14 від 31.08.2020 року). Листом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачу роз`яснено про необхідність звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Проте, позивач не мав можливості з поважних причин скласти та подати до суду відповідну позовну заяву з тих підстав, що до останнього часу перебував на заробітках у Вінницькій області, що унеможливило укладення позивачем відповідного договору з адвокатом на виготовлення позовної заяви. Спадковим майном Спадкодавця є: житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за цим позовом.

Заперечення відповідача

24 травня 2022 року до суду надійшов відзив від відповідача, де він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач звернувся до суду вересні 2021 року, обґрунтовуючи, що про існування заповіту, дізнався лише 28.07.2020 р., коли випадково відвідав Погребську сільську раду. Проте наведені позивачем обставини необізнаності спадкоємця про наявність заповіту є безпідставними. Так, про існування заповіту від 30.10.2013 складеного батьком відповідача, та дідом позивача - ОСОБА_3 , та про зміст цього заповіту позивачу відомо ще в липні 2015 року, оскільки саме позивач 18.07.2015 передав цей заповіт під час поминального обіду за померлим. До того часу, відповідач сам нічого не знав про існування заповіту і саме позивач вперше повідомив, що померлий заповідав все майно відповідачу та позивачу в рівних частинах. Позивач повідомивши відповідача про зміст заповіту, сам не відмовився від своєї частки у спадщині та обіцяв займатися її оформленням. 14.11.2015р. ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Позивач же у встановлений законом строк спадщину не прийняв. 06.10.2016 державний нотаріус, яка відкрила та вела спадкову справу, виконала свій обов`язок та повідомила позивача про заповіт, викликала спадкоємця до нотаріальної контори шляхом направлення йому повідомлення рекомендованим листом за місцем проживання: АДРЕСА_2 . Проте адресат листа не отримав, а тому відправлення по закінченню терміну зберігання 07.11.2016 повернуто до нотаріальної контори. 25.11.2016 ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отже, позивач знав про заповіт та можливість його реалізувати починаючи з 18.07.2015 і це право в установленому порядку та строки не реалізував, а тому не може вважатися таким, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, призначено до судового розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, місце та час повідомлений належним чином. До початку судового засідання подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки захворів його представник. Доказів на підтвердження даного факту не надав. У судове засідання, призначене на 21.03.2023 року позивач також не з`явився, а його представник подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що позивач перебуває на військовій службі по мобілізації, тому не може з`явитись та надати покази як свідок. Однак, на підтвердження перебування позивача на військовій службі жодних доказів не надано.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти доводів позову з підстав, викладених у позовній заяві, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи, що встановлені судом

30.10.2013 року ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Погребської сільської ради Броварського району Київської області 30.10.2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 64. Відповідно до заповіту від 30.10.2013 року Спадкодавець на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що належатиме на день його смерті, спадкодавець заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних долях кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №720/2015 за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , як подана 14 листопада 2015 року до Броварської районної державної нотаріальної контори.

06 жовтня 2016 року державний нотаріус Юхта Л.М., повідомила ОСОБА_1 про заповіт та викликала спадкоємця до нотаріальної контори шляхом направлення йому повідомлення рекомендованим листом за місцем проживання: АДРЕСА_2 . Проте, відправлення по закінченню терміну зберігання 07.11.2016 повернуто до нотаріальної контори, про що свідчать матеріали спадкової справи.

З копії паспорта позивача видно, що адресою його зареєстрованого місця проживання з 30.01.2014 є: АДРЕСА_2 , та знято з реєстрації за цією адресою 08.01.2020.

25 листопада 2016 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

28 липня 2020 року ОСОБА_1 отримав копію дублікату заповіту, а 31 серпня 2020 року подав заяву до Броварської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 31.08.2020 року ОСОБА_1 роз`яснено про необхідність звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що знайомий із позивачем, знає відповідача, був у добрих стосунках із спадкодавцем ОСОБА_3 . У селі ОСОБА_7 на поминальному обіді свідок бачив як позивач передав заповіт відповідачу.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 його племінник, відповідача бачив декілька разів. Знав добре діда ОСОБА_3 і його дружину ОСОБА_10 . У розмові дід казав, що склав заповіт на ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Позивач проживав у свідка на ОСОБА_12 з 2020 по 2021 роки, займались разом городом, позивач підробляв. ОСОБА_9 казав за заповіт, але свідок не пам`ятає коли.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що позивач - її племінник, його мама сестра свідка. Вказала, що ОСОБА_9 казав, що дідусь переписав йому частину дачі,

але ОСОБА_2 все забрав. Про заповіт свідок не знає, похованням дідуся займався ОСОБА_9 та сестра. Із 2020 року ОСОБА_9 жив у свідка.

Допитаний як свідок відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 це його племінник. Коли були живі батьки, батько казав, що буде заповіт на онука та на нього. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько, а у лютому 2022 року померла мати. На 9 днів після смерті батька ОСОБА_9 передав свідку заповіт в селі, нічого не говорив та поїхав і все. Це було в ОСОБА_7 не території будинку, АДРЕСА_3 , там і був свідок ОСОБА_6 . ОСОБА_14 про оформлення спадщини не було. Нотаріус направляв позивачу листа за місцем реєстрації.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Часом відкриття спадщини, згідно ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому, згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_1 просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що не знав про існування заповіту та дізнався лише у липні 2020 року у сільській раді.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , отже, 6-ти місячний строк для прийняття спадщини сплив 11 січня 2016 року.

Показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , встановлено, що позивач знав про існування заповіту, оскільки передав його особисто відповідачу. Інших доказів на спростування вказаної обставини позивач не надав.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

На виконання вказаних вимог, нотаріус до закінчення строку на прийняття спадщини повідомила ОСОБА_1 про існування заповіту на його користь та відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду лише через рік після роз`яснення нотаріусом його права на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Поважних причин, які б перешкоджали йому звернутись до суду в якнайкоротші строки, судом не встановлено. Посилання на відсутність коштів, тимчасове перебування на Вінниччині не є тими об`єктивними обставинами, які перешкоджали зверненню до суду.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач не є недоведеними, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1-2,37,12,13,81,82, 89,244,263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Броварська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Друга Броварська державна нотаріальна контора, адреса: бульв. Незалежності, буд. 39, м. Бровари, Київська обл., 07400.

Суддя Н.М. Петришин