13.06.2023 227/1347/23
УХВАЛА

13 червня 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу виходячи з такого.

Відповідно доп.1,3ч.1ст.165ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

У заяві про видачу судового наказу повинні бути вказані відомості, зазначені в ч.2 ст.163 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються:1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що право звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей має той із батьків, з яким разом проживає дитина і ці обставини повинні бути підтверджені належними доказами.

Але вказаних вимог заявником не дотримано.

Заявниця, зазначаючи про те, що дитина знаходиться на її повному утриманні, не надала до заяви доказ того, що дитина мешкає разом з нею.

Надана до заяви довідка ЖБК «Донбасс» № 268 від 07.06.2023 року не підтверджує факту проживання з заявником її дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявниця не дотрималась вимог п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України,

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст.161, 165, 261, 353, 354 ЦПК України, ст.183 СК України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченою пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця