Справа № 344/4216/23
Провадження № 2-о/344/163/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря судового засідання Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що 17 лютого 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне подружнє життя не склалося, проживають окремо, зникли почуття один до одного, відсутні причини збереження даного шлюбу, тому вирішено спільно подати заяву про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з батьком ОСОБА_2 , про що мати ОСОБА_1 не заперечує та просить залишити дітей на проживання з батьком. Вважає, що примирення неможливе. Подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Між заявниками досягнуто згоди стосовно місця проживання та участі у вихованні спільних дітей, що підтверджується нотаріально посвідченим договором про визнання місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні. Просили шлюб розірвати та залишити спільних малолітніх дітей на постійне проживання з батьком ОСОБА_2 у відповідності до укладеного договору.

Представником заявників було подано заяву в якій він просив проводити розгляд справи за відсутності заявників та їх представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони зареєстрували шлюб 17.02.2010 року про що було складено відповідний актовий запис № 166 Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, що підтверджується наданим заявниками свідоцтвом про шлюб.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та свідоцтва серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_4 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

В силу ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

11.02.2023 між подружжям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було укладено договір № 105 про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дуб`як І.М.

Згідно вказаного договору заявники дійшли згоди, щодо місце проживання їх спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено місце проживання їх батька ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Також цим договором визначені обов`язки батьків щодо участі у вихованні дітей.

Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Сторонами не заявлено про спір щодо участі одного з батьків у вихованні дітей, місця проживання дітей, перебування дітей на утриманні виключно одного з батьків.

Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Отже виходячи з викладеного відповідно до змісту ЦПК питання про визначення юридичного місця проживання вирішується в порядку позовного провадження за участю органу опіки та піклування.

Таким чином заява в частині визначення місця проживання дітей заявників задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору.

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд , -

У Х В А Л И В :

заяву задовольнити частково;

розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 166.

В іншій частині відмовити.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бородовський С.О.