Справа № 159/417/23
Провадження № 2/159/397/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

У січні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №VOVKAE00001158 від 27.02.2007 року в розмірі 3% річних від простроченої суми - 3 476,61 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 27.02.2007 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №VOVKAE00001158, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 15 283,92 доларів США на термін до 23.02.2012 року, а відповідач у свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак, незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору перед позивачем не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, що в подальшому рішенням Ковельського міськрайонного суду від 09.11.2011 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_1 в користь банку по кредитному договору №VOKVAE00001158 від 27.02.2007 року в сумі 10601,17 доларів США. На даний час рішення суду від 09.11.2011 року боржником не виконано, а тому з врахуванням вимог ст.625 ЦК України, нараховано 3 % річних від простроченої суми, що становить 3476,61 доларів США.

18 травня 2023 року представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» було подано уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованість за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 за кредитним договором №VOVKAE00001158 від 27.02.2007, яка складається з 3 % річних від простроченої суми у розмірі 582,07 доларів США.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 27.01.2023 року.

27.01.2023 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області направлено запит про місце реєстрації відповідача.

10.03.2023 року отримано повідомлення про місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 10.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

Одночасно відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позиція учасників судового розгляду.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, в заяві просив розглянути справу у відсутності його представника.

Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті у заочному порядку проти чого не заперечив представник позивача у своїй заяві.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи.

Встановлено, що 27.02.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №VOVKAE00001158, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 15 283,92 доларів США терміном до 23.02.2012 року та зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому договором.

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного районного суду від 09.11.2011 року було задоволено позовні вимоги банку та ухвалено стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору №VOKVAE00001158 від 27.02.2007 року в сумі 10601,17 доларів США.

Згідно частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підтвердження своїх уточнених позовних вимог банк надав розрахунок заборгованості за договором №VOVKAE00001158 від 27.02.2007, тому розмір заборгованості ОСОБА_1 за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 року становить 582,07 доларів США, яка є загальним залишком за 3% річних від простроченої суми.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не подано

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На момент звернення з позовом рішення Ковельського міськрайоннного суду 09.11.2011 року не виконане.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) стаття 530 ЦК України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Сплив позовної давності не є підставою для припинення зобов`язання.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три відсотки річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані позивачем на суму боргу три відсотки річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що проведене належним чином виконання зобов`язання у спірних правовідносинах не відбулося, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що правовідносини сторін за кредитним договором не припинилися, відповідач як боржник не звільнений від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а банк як кредитор не позбавлений права на отримання сум 3% річних, передбачених статтею 625 цього Кодексу.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) і згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що при обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

Про наведене викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц.

Оскільки рішенням суду від 09.11.2011 року стягнуто заборгованість з відповідача в іноземній валюті, а тому стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні.

Відтак, враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови виконання судового рішення , в зв`язку з чим утворилась заборгованість в порядку ст.625 ЦК України, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості в сумі 582,07 доларів США є правомірними і підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2684, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141,247, 253,261 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 625, ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 за кредитним договором №VOVKAE00001158 від 27.02.2007, яка складається з 3 % річних від простроченої суми у розмірі 582,07 ( п`ятсот вісімдесят два долара США 07 центів.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , МФО 305299, рахунок № НОМЕР_1 , юридична адреса: м.Київ, вул.Грушевського,1Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 13 червня 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик