Номер провадження: 22-ц/813/3446/23
Справа № 513/1055/21
Головуючий у першій інстанції Бучацька А.І.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря - Дерезюк В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 04 липня 2022 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника Патрик Ганни Григорівни до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2021 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Саратського районного суду Одеської області з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 11 вересня 2020 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки "Тойота" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті вулиць Спартаківська- Малиновського в м. Одеса, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки "Хонда" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та який належить ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.

Оскільки відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), виплатило власнику автомобіля ОСОБА_2 відшкодування в сумі 61984,40 гривень.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 61984,40 гривень, витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1300 гривень та судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 04 липня 2022 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у розмірі понесених витрат в сумі 61984 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 40 копійок, витрати на послуги аварійного комісара в сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень, а разом 63284 (шістдесят три тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_1 29.07.2021 року подано апеляційну скаргу, відповідно до якої відповідач просить рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу відповідачка вказує, суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення допустив численні порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що під час розгляду вказаної справи суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про об`єднання в одне провадження цивільної справи №513/1055/21 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника Патрик Ганни Григорівни до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу з цивільною справою №521/22139/20 за позовом ОСОБА_2 до до ОСОБА_1 , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди.

Вказує, що Саратським районним судом у справі №513/1055/21 невірно встановлено особу, яка має право на відшкодування шкоди, оскільки у справі №521/22139/20 відшкодування отримала власниця транспортного засобу - ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції не було враховано те, що звіт зроблений ФОП ОСОБА_4 не є належним та допустимим доказом та не взято до уваги висновок судового експерта №22-1002 від 04.04.2022 року судової транспортно-товарознавчої експертизи.

18 травня 2023 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду від представника Моторного (транспортного) страхового бюро України було направлено письмові пояснення відносно апеляційної скарги, відповідно до яких останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, розгляд справи здійснювати за відсутності представника МТСБУ.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2022 року було відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.12.2022 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 04 липня 2022 року на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника Патрик Ганни Григорівни до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу було призначено до розгляду під головуванням судді ОСОБА_5.

Рішенням Вищої ради правосуддя №126/0/15-23 від 21 лютого 2023 суддю ОСОБА_5 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.03.2023 року на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.) визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: О.С. Комлевої, С.М. Сегеди.

Розпорядженням № 2537 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.03.2023 року у відповідності до рішення зборів суддів, згідно з пунктом 3.12 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.) було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: Погорєлової С.О. та Заїкіна А.П.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 березня 2023 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження головуючого судді Князюка О.В.

Сторони до судового засідання не з`явились про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року, яка набрала законної сили 01.12.2020 року, встановлено, що 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки TOYOTA реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Спартаківської та М. Малиновського в м. Одесі не виконав вимогу світлофору, здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки HONDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3 г Правил дорожнього руху. Вказаною постановою відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с. 146).

Постановою Одеського апеляційного суду від 01.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.10.2020 року змінено та виключено з її резолютивної частини абзац третій щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 420 гривень. В іншій частині постанова залишена без змін (а.с. 147-148).

СПД ОСОБА_4 було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за вих. № 70532 від 22.10.2020 року, об`єкт оцінки: автомобілем марки HONDA CIVIC реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата ДТП: 11.09.2020 р., дата оцінки 28.09.2020 р., замовник МТСБУ. Відповідно до Звіту вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження транспортного засобу марки HONDA CIVIC реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 28.09.2020 року дорівнює з врахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ - 61984,40 грн (а.с.14-21).

З копії рахунку № 70532 від 23.10.2020 року та платіжного доручення № 2544421 від 13 листопада 2020 року вбачається, що за послуги аварійного комісара (експерта) по справі № 70532 згідно рах. № 70532 від 23.10.2020 року МТСБУ сплатило 1300 гривень (а.с. 28, 29).

На час вчинення ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджено витягом з централізованої бази МТСБУ (а.с.13 об).

Завдану внаслідок ДТП шкоду відповідач не відшкодував, тому водій пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було надано: нотаріально завірену копію довіреності на керування транспортним засобом, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.200309836, термін дії з 27.06.2020 року до 26.06.2021 року, забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки HONDA CIVIC реєстраційний номер НОМЕР_2 , копія посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія паспорту та РНОКПП (а.с. 7, 8-9, 13).

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду відповідає в повній мірі, виходячи з наступного.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про невірне визначення потерпілої особи, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Згідно зч.2ст.1187 ЦК України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц, провадження № 61-5079 св 18.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 22.10.2020 р. вартість матеріального збитку станом на 28.09.2020 р. складає 61984,40 грн.

Положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналогічні приписи містить стаття 81 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

За змістом ст. 78 допустимими є докази, одержані без порушення порядку, встановленого законом. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

У відповідності до ст. 4 Закону професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Згідно приписів ст. 5 Закону суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

У відповідності до ст. 12 Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Колегія суддів вважає належним та допустимим доказом розміру спричиненої власнику автомобіля HONDA CIVIC реєстраційний номер НОМЕР_2 , майнової шкоди у зв`язку із пошкодженням у ДТП автомобіля вищезазначений висновок.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до висновку експерта №22-1002 від 04.04.2022 року судової транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №521/22139/20 вартість матеріального збитку спричиненої власнику автомобіля HONDA CIVIC реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 60544, 60 гривень, що відповідає також висновкам, викладеним в звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 22.10.2020 р.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 04 липня 2022 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника Патрик Ганни Григорівни до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 червня 2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін