РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 570/2351/19

Провадження № 22-ц/4815/518/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

заявник (боржник): ОСОБА_1 ,

стягувач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року, постановлену в складі судді Гнатущенко Ю.В., у справі № 570/2351/19

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Михайлова Володимира Олександровича звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що 23.07.2021 р. державним виконавцем Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУЮ (м.Львів) Кузло Л.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66185373 з примусового виконання виконавчого листа №570/2351/19 від 25.09.2020 р., виданого 19.07.2021 р. Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання матері, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 13.05.2019 р. і довічно.

Вважає, що виконавчий документ видано щодо особи з прізвищем « ОСОБА_3 », що не відповідає паспортним даним боржника, оскільки правильним прізвищем є « ОСОБА_3 », що виключає виконання судового рішення за виконавчим листом №570/2351/19 від 25.09.2020 р.

Просив суд постановити ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Михайлова Володимира Олександровича про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №570/2351/19 від 25.09.2020 р. виданий 19.07.2021 р. Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання матері, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 13.05.2019 року і довічно залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою його заяву задовольнити в повному обсязі.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає указаним нормам чинного законодавства.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені в ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, що в даному випадку не встановлено матеріалами справи.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №2-3558/2010 дійшов висновку про те, що на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2021 р. державним виконавцем Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ (м.Львів) Кузло Л.В., розглянуто заява стягувача про примусове виконання виконавчого листа №570/2351/19, виданий 19.07.2021 р., виданого Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання матері, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 13.05.2019 р. і довічно.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18.03.2022 р. виправлено описку у всьому тексті рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25.09.2020 р. в частині зазначення прізвища відповідача, замінивши його з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що передбачені положенням ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню-відсутні.

А наявність у постанові про відкриття виконавчого провадження описки в зазначені прізвища « ОСОБА_3 », яка буда виправлена ухвалою суду не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у розумінні ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Суд першої інстанції належно оцінив наявні в матеріалах справи докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи.

Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін, оскільки постановлена з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2023 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 червня 2023 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.