Справа № 2/2218/522/11
Провадження № 2-др/686/70/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі :

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

встановив:

12 травня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа № 2/2218/522/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 20.07.2018 року замінену сторону у виконавчому провадженні кредитора: із публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Профіт Капітал.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року у справі № 2/2218/522/11 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

В судове засідання заявник не з`явився, у поданій заяві представник заявника просив проводити розгляд без їх участі.

Представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань чи заяв до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку, що оскільки рішенням суду не вирішено питання розподілу вказаних витрат, то слід постановити про це додаткове рішення та задовольнити вимоги заяви представника відповідача з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 п. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року у справі № 2/2218/522/11 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

12 травня 2023 року від представника відповідача по справі ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат відповідача по справі ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

На аргументування своїх вимог до вказаної заяви представником долучено Договір про надання правничої допомоги від 30.03.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; додаток №1 до Договору від 30.03.2023 року із зазначенням суми гонорару 8000 грн.; актом приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору від 30.03.2023 року від 11.05.2023 року; звітом про витрачений час на надання правничої допомоги при підготовці до розгляду та розгляді справи №2/2218/522/11 з описом проведеної адвокатом роботи; рахунок-фактура №11/05/23 від 11.05.2023 року на суму 8000 грн.

Окрім того, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про шлюб від 05.12.2013 року із якого вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала шлюб 05.12.2013 року та зміна прізвище після державної реєстрації шлюбу на « ОСОБА_7 ».

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Якщо стороною заявлено суму витрат, яка не є співмірною з наведеними вище критеріями, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК). З власної ініціативи суд не вправі зменшувати розмір понесених стороною витрат, тому у випадку, якщо наявні сумніви щодо завищеного гонорару адвокату, адвокат іншої сторони обов`язково має заявити відповідне клопотання. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК).

В цьому контексті Верховний Суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №826/2689/15 від 09 квітня 2019 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Згідно матеріалів справи № 2/2218/522/11 встановлено, що представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 поданий розрахунок судових витрат є обґрунтований та належним чином підтверджений відповідними документами, а тому, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» на користь відповідача ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Постановити у цивільній справі № 2/2218/522/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - додаткове рішення у формі ухвали.

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення судових витрат задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8) на корить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О.М. Палінчак