Справа № 487/3068/23
Провадження № 2-о/487/122/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою справ за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа (кривдник) - ОСОБА_2 , -

за участю: заявника ОСОБА_1 , її представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

заінтересованої особи ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців, яким визначити наступні обмеження: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 200 м до ОСОБА_1 , заборонити ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто.

Обґрунтовуючи свою заяву зазначила, що вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 11.03.1989, проте на теперішній час вона звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, в шлюбі неповнолітніх дітей немає, спільну з відповідачем дочки проживають від них окремо. Позивач зареєстрована та проживають у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_2 , де без реєстрації проживає і ОСОБА_2 , який має у власності квартиру АДРЕСА_3 .

Протягом останніх п`яті років вона систематично потерпає від насильства зі сторони свого чоловіка ОСОБА_2 , який у стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварки, ображає, принижує її, постійно здійснює психологічний тиск на останню. Заявник прийняла рішення про звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, після чого ОСОБА_2 почав її переслідувати, висловлювати погрози фізичної розправи, якщо остання не продовжить проживати з ним однією сімєю. З початку 2023 року ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів з заявами про вчинення домашнього насильства відносно неї ОСОБА_2 27.05.2023 за місцем їхнього спільного проживання ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження, відібрав телефон, погрожував ножем та вбивством, тримав за шию, бив по голові, руках, притискував голову до стіни. На її виклик приїхали працівники Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, було складено відносно кривдника тимчасовий заборонний припис до 30.05.2023. З приводу тілесних ушкоджень зверталась до медичного закладу. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 вимушена була піти з дому, звернутися до своє подруги ОСОБА_6 та проживати за її адресою: АДРЕСА_4 , але ОСОБА_2 продовжив їй телефонувати, писати в месенджерах та погрожувати фізичної розправою. 28.05.2023 ОСОБА_2 , порушуючи заборонений припис, переслідував її, піджидав біля будинку АДРЕСА_5 , погрожував їй фізичною розправою, після чого силоміць забрав телефон у ОСОБА_6 та наніс останній тілесні ушкодження, з приводу чого вона звернулась до Миколаївського РУП та були внесені відомості до ЄРДР. Крім того, ОСОБА_2 розмістив фото ОСОБА_6 на своєї сторінці Facebook, зробивши підпис «Інтим послуги» та її номер телефону. 29.05.2023 ОСОБА_2 продовжив переслідувати заявника, порушуючи заборонний припис, переслідував її піджидав в автомобілі біля будинку АДРЕСА_5 , у зв`язку з чим вона була вимушена просити допомоги у сторонніх людей. Крім того, ОСОБА_2 продовжує проживати в квартирі за її адресою проживання та без її відома змінив замки на вхідної двері.

В судовому засіданні заявник та її представники підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити заяву з підстав в неї зазначених, оскільки протягом п`яти років, ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, систематично знущається над заявницею, принижує, ображає, влаштовує сварки, забирає телефон. Також зазначили, що в січні 2023 року заявник зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, переїхала проживати з початку до м. Одеси, потім в орендовану квартиру по АДРЕСА_6 , ОСОБА_2 її переслідував, вона викликала поліцію. Після чого заявниця ще спробувала проживати разом з ОСОБА_2 , останній запевнив, що змінить своє ставлення та поведінку, але такого не сталося. Заявниця змушена викликати поліцію, щоб захистити себе від психологічного та фізичного насилля з боку чоловіка. На її звернення працівники поліції проводили із кривдником профілактичну бесіду, а також попереджали про адміністративну відповідальність, однак він ігнорує будь-які зауваження працівників правоохоронних органів, порушує тимчасові заборонені приписи, продовжує проживати за її адресою проживання, вона не може потрапити до квартири, забрати свої речі, до теперішнього часу проживає у подруги ОСОБА_6 . 27.05.2023 ОСОБА_2 спричинив заявниця тілесні ушкодження, вона не хоче і не може проживати з ОСОБА_7 однією сім`єю, вона боїться за своє життя та психологічний стан, на теперішній час отримує психологічну допомогу, але ОСОБА_2 продовжує її переслідує. Вважала, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства в сім`ї відносно неї з боку її чоловіка, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, а профілактичні бесіди поліції під час викликів, виявились неефективними.

В судовому засіданні заперечуючи проти заяви, ОСОБА_2 та його представник - адвокат Маркін С.І. посилалися на те, що звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів та до суду з даною заявою є маніпуляцією з боку заявниці в наслідком непорозуміння у родині ОСОБА_8 , жодних доказів на підтвердження заявлених вимог заявником не надано. Крім того, ОСОБА_2 ніде не зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за спільною згодою подружжя, іншого житла у нього не має, в квартирі де він власник проживає їхня дочка з родиною, в іншій квартирі проживають квартиранти, гроші від оренди житла отримує саме ОСОБА_1 . Шлюб між ними не розірвано до теперішнього часу. Все майно подружжя, зокрема квартира за адресою: АДРЕСА_1 , придбано за кошти ОСОБА_2 , заявниця весь час проживала за рахунок чоловіка. Заявниця коли виїхала до м. Одеси забрала всі кошти родини, постійно провокує ОСОБА_2 на конфлікти, шантажує його, хоче забрати все їхні майно, після чого викликає поліцію, заборонені приписи він не порушував, проживає в квартирі АДРЕСА_2 , замки змінив, заявницю не переслідує, але лише хоче поспілкуватися та з`ясувати, що сталося та поновити їхні відносини, приїжджав до заявниці, оскільки остання заблокувала його дзвінки, тілесні ушкодження ніколи не наносив. Заявниця є неадекватною людиною, зловживає спиртними напоями, але він хоче проживати разом із ОСОБА_1 , оскільки його все влаштовує, заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу є маніпуляцією.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи та їхніх представників,свідків, суд приходить до наступних висновків.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Норми статей 1, 3, 4, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачають, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.

Діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, серед іншого, ґрунтується на засадах гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.03.1989, шлюб між ними не розірвано. В шлюбі у них неповнолітніх дітей немає.

ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності, відповідно до договору дарування ОСОБА_1 від 14.08.2020, за вказаною адресою ОСОБА_2 не зареєстрований.

Наявність у ОСОБА_2 у власності квартири АДРЕСА_3 , підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що також доданий заявником до матеріалів заяви.

Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказувала, що ОСОБА_2 вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство, переслідує її, висловлює погрози та образи в телефонних розмовах та смс-повідомленнях.

ОСОБА_1 неодноразово, починаючи з січня 2023 року зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_2 та не виконання тимчасового заборонного припису.

Так, за заявою ОСОБА_1 від 20.01.2023 за фактом вчинення насильства в сім`ї чоловіком ОСОБА_2 , працівниками поліції Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході перевірки заяви з ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру, щодо недопущення насильства в сім`ї та винесено тимчасовий заборонний припис серії АА 112727 по п. 3 на 10 діб.

За заявою ОСОБА_1 від 06.02.2023 за фактом вчинення насильства в сім`ї чоловіком ОСОБА_2 , працівниками поліції Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході перевірки заяви з ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру, щодо недопущення насильства в сім`ї та винесено тимчасовий заборонний припис серії АА 112756 по п. 3 на 5 діб. ОСОБА_2 надавши пояснення зазначив, що через вживання спиртними напоями у нього з дружиною виник короткочасний конфлікт.

Згідно листа Миколаївського районного управління поліції від 08.06.2023 інформацію за даними фактами внесено до ІПНП «Єдиний облік» та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян».

27.05.2023 працівниками поліції винесено тимчасовий заборонний припис серії АА 293612 по п. 3 (заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою) на 3 доби до 21:40 год. 30.05.2023, відносно ОСОБА_2 , який в ході конфлікту з дружиною ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу .

28.05.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила вжити заходи до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 27.05.2023 о 21:00 год. , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , наніс їй тілесні ушкодження.

29.05.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила вжити заходи до її чоловіка , який зустрів її на вулиці, почав погрожувати та порушив тимчасовий заборонний припис, який було винесено 28.05.2023, чим спричини моральне насильство.

01.06.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила вжити заходи до ОСОБА_2 та притягнути його до відповідальності за порушення тимчасового заборонного припису, який було винесено 27.05.2023, вчинив відносне неї домашнє насильство, перебуває за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , змінив замки на вхідних дверях, вона не може потрапити в квартиру, де знаходяться її речі чим спричини моральне насильство.

Згідно листа Миколаївського районного управління поліції від 08.06.2023 інформацію за даними фактами внесено до ІПНП «Єдиний облік» та передано до сектору протидії домашнього насильства Миколаївського РУП ГУНП для проведення перевірки та вжиття заходів відповідно чинного законодавства.

Між тим, рішень за результатами розгляду поданих заяв заявником про вжиття заходів відповідно чинного законодавства органами поліції суду не надано.

Згідно довідки від 30.05.2023 ТОВ «Перша приватна поліклініка філія Миколаїв-1», зафіксовано звернення заявника до лікаря з приводу головного болю, дратівливості, безсоння, перепадів артеріального тиску, встановлено забій верхніх кінцівок, голови, зі слів 27.05.2023 була побита чоловіком, викликала поліцію.

Судом досліджені скріншоти з месенджерів направлених заявнику з мобільного телефону ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), зафіксовані на флеш накопичувач телефонна розмова ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , в яких останній висловлює образи, погрози, та декілька відео на яких ОСОБА_2 знаходиться неподалік від місця перебування ОСОБА_1 , під час дії тимчасового заборонного припису.

ОСОБА_2 не заперечував факт, що намагався зустрітися з ОСОБА_1 та з`ясувати відношення.

Суд ставиться критично до посилання ОСОБА_2 , що погроз та образ заявниці в смс - повідомленнях не писав, можливе хтось міг скористатися його телефоном, оскільки будь-якими доказами не спростував власні твердження.

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила обставини, що 27.05.2023 вечором працівники поліції привезли до неї додому за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , у зв`язку із застосування до неї фізичного насильства з боку її чоловіка ОСОБА_2 , та остання з того часу проживає разом із нею. Заявниці показала їй тілесні ушкодження у вигляді синців на руках, подряпині лікті, спричинених ОСОБА_2 . В той же вечір їй та ОСОБА_1 дзвонив ОСОБА_2 , вони не брали телефон. Наступного дня 28.05.2023 зранку, ОСОБА_2 піджидав їх біля будинку, намагався поговорити з заявницею, але ОСОБА_1 була налякана, ховалась від нього, вона просила ОСОБА_2 припинити свої дії, оскільки він порушує заборонний припис, після чого вона вирішили зателефонувати в поліцію. В цей час ОСОБА_2 вихватив у неї телефон, почав уходити з ним, вона намагалась забрати телефон, ОСОБА_2 махав руками вдарив її по обличчю, погрожував та викинув її телефон, з цього приводу звернулась до правоохоронних органів. Наступного дня ОСОБА_2 знову був поруч з її будинком та вона викликала поліцію. Крім того, ОСОБА_2 розмістив її фото на своєї сторінці Facebook зробивши підпис «Інтим послуги» та її номер телефону. Погрози з боку ОСОБА_2 вона сприймала реально.

Суд ставиться критично до посилання ОСОБА_2 , що фото ОСОБА_6 на своєї сторінці Facebook не розміщував, зазначив, що можливе хтось міг скористатися його сторінкою, при цьому зазначив, що на теперішній час фото ОСОБА_6 відсутні на сторінці Facebook.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , яка є дочкою заявника і заінтересованої особи та ОСОБА_11 чоловік дочки, які були викликані до суду за клопотання представника заінтересованої особи, зазначили, що знають, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 виникають конфлікти, про причини конфліктів знають зі слів ОСОБА_2 , що заявниця хоче забрати все майно, у них майнові спори, з ОСОБА_1 не спілкуються, щодо застосування відносно неї фізичного насильства та зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями нічого не знають, безпосередніми свідками конфліктів не були, тривалий час проживають в м. Одеса. ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , але в квартирі проживає їхня родина.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях квартири АДРЕСА_2 , чим позбавив заявницю права користування своєю власністю та речами індивідуального користування. Вже під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 передав заявниці ключ від вхідної двері квартири.

Доказів того, що між учасниками справи існує спір, щодо набутого ним майна, суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Заінтересована особа, крім власних тверджень, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти вимог заявника суду не надав.

Ураховуючи наведені норми права та встановлені фактичні обставини, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 вчиняє психологічне та фізичне насильство. Наявність ознак психологічного та фізичного насильства у сім`ї підтверджується зверненнями заявниці до правоохоронних органів про вчинення насильства у сім`ї, де вона порушувала питання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення протиправних дій кривдника, наявність двох тимчасових заборонних приписів через насильство в сім`ї, винесених відносно кривдника ОСОБА_2 правоохоронними органами, довідкою лікаря про спричинення заявниці тілесних ушкоджень, внаслідок чого, вона постійно хвилюється за свою безпеку, відомостями про проведення профілактичних бесід з ОСОБА_2 .

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків, неприязних відносин, які склалися між сторонами, намагання в грубій неприйнятній формі вирішити конфлікти - існує вірогідність повторного вчинення домашнього насильства, тому заявниця потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, про необхідність видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , судом враховується, системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , який не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії стосовно заявниці, не бажає змінювати свою поведінку, а тому суд погоджується з доводами заявниці про ризик продовження кривдником таких дій стосовно неї.

Суд вважає, що факт не притягнення ОСОБА_2 до юридичної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника, строком на 3 місяця та покладення на нього обов`язків, встановленого п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, ст. ст. 263-265, 293, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа (кривдник) - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на строк 3 (три) місяця, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 100 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , місця її роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ,

заборонити ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення направити до Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , відсутнє зареєстроване місце проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 15.06.2023.