ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/449/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 712/4972/22 Категорія: 304070000 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Фетісової Т.Л., Новікова О.М.

За участі секретаря Ярошенка Б.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ТОВ «Черкасиенергозбут»;

особа, яка подає апеляційну скаргу - позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Татаринова Олександра Сергійовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Пироженка С.А. у приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси 18.01.2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, -

в с т а н о в и в :

07.07.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ТОВ «Черкасиенергозбут» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

В обґрунтування позову вказується, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року у справі № 712/11967/21 вирішено стягнути з ТОВ «Черкасиенергозбут» на користь ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію вироблену за «зеленим тарифом» в сумі 1654221,41 грн., пеню 36167,10 грн., 3% річних в розмірі 6646,13 грн., інфляційні втрати в сумі 11450,69 грн. та сплачений судовий збір в сумі 11350 грн., а всього 1719835, 33 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 28.04.2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Черкасиенергозбут» - залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року - залишено без змін.

02.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Черкасиенергозбут» із заявою про виконання рішення суду (зареєстрований вх. № 1824), в якій пропонував товариству добровільно виконати рішення суду шляхом перерахування присуджених грошових коштів на банківський рахунок останнього.

03.06.2022 року ТОВ «Черкасиенергозбут» перерахувало на банківський рахунок позивача ОСОБА_1 присуджені за рішенням суду грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями № 67 та № 68 від 03.06.2022 року, а листом № 1462 відповідач повідомив ОСОБА_1 про добровільне виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року.

Так, позивач зазначає, що в мотивувальній частині рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року встановлено, що між ТОВ «Черкасиенергозбут», як постачальником універсальних послуг, та ОСОБА_1 , як споживачем, укладено договори про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, які є публічними договорами приєднання, що встановлюють порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг ТОВ «Черкасиенергозбут».

На підставі існуючих договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, між ТОВ «Черкасиенергозбут» та ОСОБА_1 укладено договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Предметом вказаних договорів є зобов`язання споживача продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючуми установками) приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 30,0кВт, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим договором.

Положеннями вищевказаних договорів, зокрема, п. 4.10 передбачено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Основна сума боргу по оплаті виробленої та переданої електроенергії виробленої з альтернативних джерел енергії генеруючими електроустановками приватного домогосподарства, що перевищує місячне споживання електричної енергії відповідачем не заперечується.

Даний факт підтверджено звітами про покази приладів обліку, обсяги на напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії за липень та серпень 2021 року та актами купівлі-продажу електричної енергії за липень та серпень 2021 року за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, які були підписані сторонами без заперечень та зауважень.

За таких обставинах, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення основної суми заборгованості за липень 2021 року в сумі 954223,68 грн. та серпень 2021 року в сумі 699997,73 грн. підлягають до задоволення.

У рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року у справі № 712/11967/21 вказано, що позивачем надано до суду розрахунок заборгованості за липень 2021 року на суму заборгованості 954223,68 грн., де пеня за період з 20.08.2021 року по 20.10.2021 року становить - 26060,28 грн.; 3% річних за період 20.08.2021 року по 20.10.2021 року - 4862,57 грн.; інфляційні втрати за період 20.08.2021 року по 20.10.2021 року - 11450,69 грн.

Відповідачем надано до суду розрахунок штрафних санкцій на заборгованість у розмірі 699997,73 грн. за період з 20.09.2021 року по 20.10.2021 року та встановлено, що за вказаний період підлягає нарахуванню пеня у розмірі - 10106,82 грн. та 3% річних у розмірі - 1783,56 грн., з яким погоджується суд.

Таким чином, зазначені обставини встановлені судом та не підлягають доказуванню. Тому вважає, що до таких обставин, зокрема, належить і його право на нарахування на нарахування у відповідності з п. 4.10. договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством на суму заборгованості за липень та серпень 2021 року неустойки у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а також нарахування на суму заборгованості за липень та серпень 2021 року, та в подальшому стягнення за рішенням суду пені, 3% річних та інфляційних втрат лише до 20.10.2021 року включно.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на його користь, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.11.2022 року, пеню в розмірі 83401,32 грн., 3% річних в сумі 24 626,37 грн. та 206140,18 грн., а всього 314167,87 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2023 року у задоволені позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Татаринов О.С. оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказується, що ОСОБА_1 не здійснює нарахування штрафних санкцій після стягнення заборгованості за укладеними договорами після рішення суду, що набрало законної сили, а здійснює донарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат з дня наступного за днем по який було здійснено нарахування штрафних санкцій станом на пред`явлення позову у справі № 712/11967/21 (тобто за весь період розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції) до дня фактичного виконання рішення суду у даній справі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивача, тобто по 02.06.2022 року включно.

В апеляційній скарзі звертається увага на те, що не заслуговують на увагу твердження суду першої інстанції, що наданий позивачем розрахунок не є безспірним доказом існування обов`язку відповідача сплатити 3% річних, інфляційні втрати та пеню, без надання доказів існування самого боргу, оскільки факт існування боргу підтверджений, як рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2022 року, так і постановою Черкаського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року у справі № 712/11967/21.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Татаринов О.С. вказує, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції слід врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.02.2023 року у справі № 712/11967/21, оскільки саме в цій постанові суду касаційної інстанції надано правову оцінку доказу - листу НКРЕКП від 26 серпня 2021 року за вих. № 1571/14.1.1/5-21, який був покладений в основу рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з відсутністю у ТОВ «Черкасиенергозбут» правових підстав для купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Враховуючи наведене в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Татаринов О.С. просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2023 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

17 березня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ТОВ «Черкасиенергозбут» - адвоката Моцайко Валентини Сергіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів відзиву вказується, що ТОВ «Черкасиенергозбут» вважає, що дана справа є виняткова, а також при вирішенні вказаної справи є наявні обставини, які мають істотне значення для її вирішення.

Причинами неналежного виконання або невиконання зобов`язання є те, що відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання по договорах купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватних домогосподарств, укладених з ОСОБА_1 , оскільки з`явилася обставина (лист НКРЕКП вих. № 1571/14.1.1/5-21 від 26.08.2021 року), яка має істотне значення при здійсненні розрахунків з позивачем.

Адвокат Моцайко В.С. звертає увагу на незначність прострочення виконання зобов`язання, яка полягає у тому, що ТОВ «Черкасиенергозбут» відповідально віднеслося до припинення виконання зобов`язання на вимогу НКРЕКП та повідомила позивача листом вих. № 2252/01/01 від 31.08.2021 року про те, що купівля електричної енергії вироблена генеруючими установками приватних домогосподарств припиняється. Крім того, період прострочення виконання зобов`язання є коротким, а тому можна стверджувати про незначність прострочення виконання зобов`язання.

Звертає увагу на те, що поведінка винної особи, в тому числі, вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушень та його наслідки відображаються у тому, що ТОВ «Черкасиенергозбут»регулярно здійснювало платежі за куплену електричну енергію за «зеленим» тарифом приватних домогосподарств у ОСОБА_1 за період з моменту укладення відповідних договорів до червня 2021 року включно, тобто до моменту отримання вимоги НКРЕКП щодо припинення такої купівлі. Такі обставини дають змогу дійти висновку, що ТОВ «Черкасиенергозбут»не виконувало взяті на себе зобов`язання по оплаті купленої електричної енергії за «зеленим» тарифом приватних домогосподарств за період з липня по серпень 2021 року включно, оскільки існували обставини, які мали істотне значення та ніяким чином не залежали від волі ТОВ «Черкасиенергозбут». Така поведінка не залежала від власної волі та полягала у виконанні законної вимоги НКРЕКП щодо припинення купівлі електричної енергії у ОСОБА_1 .

У свою чергу, невиконання вимоги НКРЕКП могло призвести до позбавлення ТОВ «Черкасиенергозбут» ліцензії на провадження діяльності з постачання електричної енергії.

У відзиві зазначається, що понесення будь-яких додаткових витрат ТОВ «Черкасиенергозбут» може призвести до припинення закупівлі електричної енергії на ринку, внаслідок чого може бути припинене постачання електричної енергії всім споживачам ТОВ «Черкасиенергозбут», в тому числі, всім побутовим споживачам (населенню) в межах Черкаської області та об`єктам критичної інфраструктури, від діяльності яких, зокрема, залежить обороноздатність нашої країни.

Адвокат Моцайко В.С. акцентує увагу на тому, що добровільне виконання рішення суду від 27.01.2022 року у справі № 712/11967/21 призвело до порушення Постанови НКРЕКП № 396 від 26.04.2022 року та унеможливило своєчасні розрахунки з іншими споживачами за вироблену електричну енергію генеруючими установками приватних домогосподарств, а відтак штрафні санкції, які позивач намагається стягнути з ТОВ «Черкасиенергозбут» можуть призвести не лише до понесення додаткових витрат, а також до невиконання нормативно-правових актів прийнятих Регулятором у період воєнного часу, що дестабілізує ситуацію серед населення та країни в цілому.

Зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 заборона до припинення чи скасування воєнного стану в Україні стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість стосується лише населення (у даному випадку споживачів електричної енергії, у тому числі, отриманої і за зеленим тарифом) та не відноситься до постачальника універсальної послуги, який купує у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства з енергії сонячного випромінювання, енергії вітру та на комбінованих вітро-сонячних генеруючих системах. Така обставина, на думку відповідача, порушує принцип рівності і недискримінації, які є надзвичайно важливими для забезпечення розбудови правового громадянського суспільства. Крім того, така заборона є наслідком значного зменшення надходження оплати за спожиту електричну енергію та неможливості виконання зобов`язань щодо оплати електричної енергії, придбаної за «зеленим тарифом».

Враховуючи наведене у відзиві, представник ТОВ «Черкасиенергозбут» - адвокат Моцайко В.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позовним вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2022 року, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року, виконано відповідачем в повному обсязі, тому неправомірним буде додаткове стягнення з відповідача за вказаний період та після серпня 2021 року, коли купівля електричної енергії відповідачем у позивача була припинена.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що наданий позивачем розрахунок не є безспірним доказом існування обов`язку відповідача сплатити три проценти річних, інфляційних втрат та пені без надання доказів існування самого боргу, тому позивач не мав права нараховувати штрафні санкції після стягнення суми заборгованості (в тому числі, пені, 3% річних та інфляційних) за укладеними договорами.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно абз. 3 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», крім обов`язків, визначених статтею 57 цього Закону, постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Зокрема дана норма дублюється у п.п. 5 п. 5.3.2 Правил, згідно якої постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, встановлена потужність якових) не перевищує встановлену відповідно до закону та дозволену до споживання відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (та підтверджується паспортом точки розподілу (передачі) електричної енергії) зі споживачем, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.

Тому на ТОВ «Черкасиенергозбут», як постачальника універсальних послуг покладено обов`язок щодо купівлі електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, зокрема, і на підставі договорів, укладених з відповідачем.

На підставі цього між ТОВ «Черкасиенергозбут» та ОСОБА_1 було укладено договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватними домогосподарствами.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року у справі № 712/11967/21 вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь ОСОБА_1 заборгованість за електричну енергію вироблену за «зеленим тарифом» в сумі 1654221,41 грн., пеню 36167,10 грн., 3% річних в розмірі 6646,13 грн., інфляційні втрати в сумі 11450,69 грн., та сплачений судовий збір в сумі 11350 грн., а всього 1719835,33 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 28.04.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року - залишено без змін.

02.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Черкасиенергозбут» із заявою про виконання рішення суду (зареєстрований вх. № 1824) в якій пропонував Товариству добровільно виконати рішення суду шляхом перерахування присуджених грошових коштів на банківський рахунок останнього.

03.06.2022 року ТОВ «Черкасиенергозбут» перерахувало на банківський рахунок позивача присуджені за рішенням суду грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями № 67 та № 68 від 03.06.2022 року, а листом № 1462 відповідач повідомив ОСОБА_1 про добровільне виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 року.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов?язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 цього Кодексу визначає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості.

Відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (платні від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові).

Як вбачається з позовної заяви позивач здійснив розрахунок пені за період з 21.10.2021 року по 23.02.2022 року, 3% річних та інфляційних за період з 21.10.2021 року по 02.06.2022 року включно на суму заборгованості за липень та серпень 2021 року.

Так, 30 серпня 2021 року відповідач отримав від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг лист вих. № 1571/14.1.1/5-21 від 26.08.2021 року, у якому ТОВ «Черкасиенергозбут» було повідомлено, що під час планової перевірки ПАТ «Черкасиобленерго» було встановлено та зафіксовано Актом планової виїзної перевірки від 20.07.2021 року № 354, що за адресами АДРЕСА_1 , від номера 1 до номера 49 (включно) відсутні будь-які будівлі, зокрема, ті, що належать до житлового фонду та на час проведення перевірки відсутні необхідні умови (зареєстрована декларація (сертифікат) про готовність об`єкта до експлуатації, що підтверджує прийняття в експлуатацію об`єкта, документ яким визначено право власності чи користування на об`єкт (житлову нерухомість), паспорт забудови земельної ділянки, технічний паспорт БТІ) щодо купівлі-продажу електричної енергії виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, розміщеними за вказаними адресами, а також Регулятор повідомив Товариство про негайне приведення своїх дій до вимог чинного законодавства, зокрема, шляхом припинення купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, виробленої генеруючими установками споживача ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції правально врахував, що не виконання зобов`язання не залежало від волі відповідача.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що оскільки ТОВ «Черкасиенергозбут» отримало від НКРЕКП вимогу щодо приведення дій у відповідність до вимог чинного законодавства та припинення купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, то відповідач не мав правової підстави продовжувати надалі купівлю електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством за вказаними договорами.

Приймаючи до уваги вище вказане, ТОВ «Черкасиенергозбут» на вимогу НКРЕКП повідомило ОСОБА_1 листом вих. № 2252/01/01 від 31.08.2021 року про те, що купівля електричної енергії вироблена генеруючими установками приватних домогосподарств припиняється.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 27 січня 2022 року, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за електричну енергію вироблену за «зеленим тарифом» за період липень, серпень 2021 року в сумі 1654 221,41 грн., пеню 36 167,10 грн., 3% річних в розмірі 6 646,13 грн., інфляційні втрати в сумі 11 450,69 грн.

Оскільки вказане рішення суду виконано відповідачем в повному обсязі, то колегія суддів апеляційного суду погоджується с висновком суду першої інстанції, що неправомірним є додаткове стягнення з відповідача за вказаний період та після серпня 2021 року, коли купівля електричної енергії відповідачем у позивача була припинена.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України.

Згідно з нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 с. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, суд першої інстанції, вірно взявши до уваги, що наданий позивачем розрахунок не є безспірним доказом існування обов`язку відповідача сплатити 3 % річних, інфляційних втрат та пені без надання доказів існування самого боргу, прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач не мав права нараховувати штрафні санкції після стягнення суми заборгованості (в тому числі, пені, 3% річних та інфляційних) за укладеними договорами рішенням суду, що набрало законної сили.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому позов задоволенню не підлягає.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, підтверджених належними і допустимими доказами, що унеможливлює оцінити такі докази судом, як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, оцінка яких спрямована на встановлення достовірності чи відсутності обставин, з якими позивач пов`язує наявність підстав для задоволення позову.

В цілому, доводи апеляційної скарги колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду позовної заяви, неправильного застосування норм матеріального права, оскільки такі скаржником не наведені у скарзі, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено повністю.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Татаринова О.С.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з дотриманням норм процесуального законодавства, правильним застосовуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід залишити за особою, яка подавала скаргу, оскільки рішення суду залишено - без змін, а тому судові витрати апеляційним судом не переглядалися.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Татаринова Олександра Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 15.06.2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Т.Л. Фетісова

О.М. Новіков