Справа № 756/6815/22
Провадження № 2/756/1090/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Косянчук Н.І.,

представника позивача - Поливода Д.М.,

представника позивача - адвоката Чагіна С.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ткач М.М. у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-19» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М. знаходиться справа за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-19» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Під час судового засідання 10.05.2023 відповідачем ОСОБА_1 було надано заперечення на дії головуючого судді у даній справі, у яких серед іншого заявлено відвід головуючому судді Ткач М.М. у даній справі. Як на підставу для відводу головуючого судді відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що ухвала про відкриття провадження у справі, винесена без додержання вимог процесуального закону. За таких обставин, відповідач висловлює недовіру судді у даній справі та наявність у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності під час подальшого розгляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників судового процесу, приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. Беручи до уваги, що заявлений відвід фактично зводиться до не згоди відповідача з процесуальним рішенням судді під час розгляду даної справи, що відповідно до ЦПК України не є підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, вважаю, що відповідачем не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності, неупередженості головуючого судді при розгляді вищевказаної справи, у зв`язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ткач М.М. у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-19» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 15.05.2023.

Суддя М.М. Ткач