Справа № 932/5839/23
Провадження №2-з/932/45/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в якій позивачем зазначені ОСОБА_1 , відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьою особою ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

22.06.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в якій позивачем зазначені ОСОБА_1 , відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьою особою ОСОБА_4 , та в якій заявник просить забезпечити позов шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим уповноваженим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку тощо) щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 в заяві посилається на те, що, враховуючи вимоги ч.4 ст. 152 ЦПК України, позивач має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно та зазначає, що до предмету позову у даній справі відноситься об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 , та яка належить відповідачам та/або майнові права відносно якої належать відповідачам, які в свою чергу, на теперішній час, не можуть з`ясувати правосуб`єктність володіння вказаним нерухомим майном. ОСОБА_1 02.11.2018 року набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер 870, посвідченого 02.11.2018 року приватним нотаріусом ДМНО Мельником О.І., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки, предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1 , яка виступала забезпеченням виконання основного зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики, предметом якого були грошові кошти в розмірі 800 000 грн., який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Мельником О.І. В 2019 році в межах процедури виконавчого провадження № 59890981 вказана квартира була реалізована на електронних торгах, які були проведені 31.10.2019 року та оформлені протоколом № 441320 проведення електронних торгів, де переможцем став ОСОБА_4 , про що 07.11.2019 року складено Акт про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна.

Заявник зазначає, що ОСОБА_3 в 2019 році звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, остаточна редакція позовних вимог відповідно до поданої позовної заяви була витребувати вказану квартиру з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2022 року по справі № 200/7407/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено. За наявною інформацією 06.06.2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду по справі № 200/7407/19 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та витребувано з володіння ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 йому було пред`явлено вимогу в усній формі про компенсацію завданих збитків у зв`язку з витребуванням квартири на користь ОСОБА_3 орієнтовним розміром 3000 000,00 грн., з яких 2500 000,00 грн. є збитки майнового характеру та 500 000,00 грн. є моральною шкодою. Зважаючи на таку ситуацію, ним - ОСОБА_1 додатково було з`ясовано, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2017 року по справі № №200/19834/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним, заміну сторони у договору купівлі-продажу, усунення перешкод у користуванні квартирою, позовну заяву ОСОБА_2 було задоволено, в т.ч. змінено у договорі купівлі-продажу квартири сторону договору, а саме покупця квартири в цьому договорі з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського апеляційного суду по справі № 200/19834/17 рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі. Таким чином, вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існують та існували не вирішені питання щодоволодіння, користування та розпорядження вказаною квартирою та саме існування невирішених спірних майнових питань між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно квартири призвело до того, що добросовісні набувачі даної квартири змушені нести тягар відповідальності майнового та немайнового характеру. Оскільки у нього немає таких грошових коштів, які заявлені ОСОБА_4 у вигляді збитків у розмірі 3000 000,00 грн., вважає за необхідне вірним способом захисту є визнання права власності на спірну квартиру з метою подальшої її реалізації для покриття заявленої до нього шкоди. ОСОБА_1 заявляються позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки як вбачається із суті судових процесів, між вказаними особами не вирішено питання титульного власника вищевказаної квартири, кожен з відповідачів має відповідні майнові права на дану квартиру. Орієнтовна вартість зазначено] квартири складає близько 3000 000,00 грн.

Заявник зазначає, що на теперішній час, зважаючи на існування судових процесів щодо спірного нерухомого майна відповідачі фактично заперечують існування будь-яких майнових прав на квартиру у ОСОБА_4 , за таких обставин позивач вимушений звертатися до суду для захисту своїх прав та інтересів. При цьому, позивач відзначає та переконаний, що відповідачі після усвідомлення, що спірна квартира може стати об`єктом компенсації завданих збитків, для уникнення такої ситуації, можуть вчинити дії щодо відчуження квартири. А тому, вчинення заходів забезпечення позову, як він вважає, є доцільним та необхідним способом упередження для не порушення його прав на майбутнє. Отже, для уникнення необхідності звернення з новими позовними вимогами для захисту своїх прав він звертається з заявою про забезпечення позову, оскільки це єдиний спосіб уникнення від постійного звертання до суду за захистом своїх прав. Він вважає, що є ризик істотного ускладнення та не уможливлення виконання рішення суду (у разі такого ухвалення) або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він збирається звернутися до суду. Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення позову, який буде подано.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви.

Ознайомившись з заявою про забезпечення позову та доданими до неї копіями документів, суд вважає наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Статте 151 ЦПК України передбачені зміст і форма заяви. Відповідно до ч.1 цієї статті - заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Частиною шостою ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до ч.1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі.

Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа. Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову справлянню заявником підлягає судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Встановлено, що до заяви про забезпечення позову заявником ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.151 ЦПК України не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а додано копію квитанції № ПН294 від 12.06.2023 року, яка вже була додана ним до заяв про забезпечення позову, раніше поданих до суду, які розглянуті судом в провадженнях №932/5439/23 та №932/5476/23, тому у відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України подана заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові.

Заявнику роз`яснюється, що після усунення підстав? за яких заява повернута, він має право на звернення з такою заявою до суду з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, в якій позивачем зазначені ОСОБА_1 , відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьою особою ОСОБА_4 , - повернути заявнику.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О.Кудрявцева