Справа № 199/1995/17
(2/199/8/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.05.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк») з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 03.04.2008 року позивач та ОСОБА_1 уклали Договір кредиту № 07.1/92-8 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк надає у тимчасове користування кредит в межах максимального ліміту заборгованості 300475,00 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, яким є ОСОБА_1 , 03.04.2008 року позивач та фізична особа ОСОБА_2 уклали договір поруки № 1, відповідно до якого поручитель поручився за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі осново договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Позичальники зобов`язання за кредитним договором не виконали, в зв`язку з чим станом на 02.02.2017 року виникла заборгованість в розмірі 8370003,58 грн., яка складається з: сума заборгованості за кредитом 288699,00 грн., сума заборгованості за відсотками 473787,19 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 17258,41 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 57258,98 грн. А отже позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно вищевказану заборгованість, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року закрито провадження у справі в частині позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в зв`язку зі смертю відповідача.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові, просив суд задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та відповідач ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 07.1/92-8, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300475,00 грн. зі сплатою 15,5 % річних строком до 02 квітня 2025 року. Відповідно до Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит. Проте, позичальник порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим банк був вимушений звернутись до суду про стягнення заборгованості.

Внаслідок реорганізації, шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є AT «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у AT «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

Згідно статуту АТ «Сенс Банк» - АТ «Сенс Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Альфа Банк». На підтвердження заміни сторони позивача суду надано копії Статуту Акціонерного Товариства «Сенс Банк», погоджені Національним Банком України від 12.09.2022 року та Протокол № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» від 18.08.2022 року.

Статутом АТ «Сенс Банк» встановлено, що товариство є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав та зобов`язань Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» (п.п.1.1, 1.2 Статуту).

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 02.02.2017 року становить 8370003,58 грн., яка складається з: сума заборгованості за кредитом 288699,00 грн., сума заборгованості за відсотками 473787,19 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 17258,41 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 57258,98 грн.

Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 ЦК України засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вивчивши розрахунок заборгованості, судом встановлено, що відповідно до п. 1.1. договору кредиту від 03.04.2008 року, сторони погодили процентну ставку 15,5 % річних, однак відповідно до розрахунку заборгованості з 15.09.2008 року банком відповідачу була збільшена процентна ставка та розрахунок заборгованості був здійснений відповідно з урахуванням 20 % річних. Проте, додаткових угод між сторонами щодо погодження збільшення процентної ставки позивачем не надано. А тому суд вважає за необхідне здійснити перерахунок заборгованості по процентам, з урахуванням умов договору, а отже заборгованість по процентам за період з 03.04.2008 року по 02.02.2017 року з урахуванням 15.5 % річних на суму кредиту 300475,00 грн. складає 258450,78 грн., а за вирахуванням 40321,98 грн. сплачених відсотків за період з 15.05.2008 року по 14.01.2009 року, що підтверджується довідкою ПАТ «УКРСОЦБАНК» № 10.1-87/1851 від 02.02.2017 року, складає 218128,80 грн.

Отже суд приходить до висновку, що зі ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом 288699,00 грн. та сума заборгованості за відсотками 218128,80 грн.

Вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та кредитом та відсотками задоволенню не підлягають, оскільки згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, що передбачена ст.625 ЦК України, у даному випадку не застосовується.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 7602,42 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором № 07.1/92-8 року від 03.04.2008, яка виникла станом на 02.02.2017 року та складається із: заборгованості за кредитом 288699,00 грн., сума заборгованості за відсотками 218128,80 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 7602,42 грн., а всього 514330 (п`ятсот чотирнадцять тисяч триста тридцять) гривень 22 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Руденко