Ухвала

27 червня 2023 року

м. Київ

справа № 369/17757/21

провадження № 61-8951ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мкртичевої Марини Ігорівни, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири за адресою:

АДРЕСА_1 .

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом,

у якому просив визнати за собою право особистої приватної власності на квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 , що була придбана під час перебування у шлюбі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 26 грудня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, прийнято до свого провадження.

Об`єднано в одне провадження первісний позов ОСОБА_2 до

ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 26 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

У червні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мкртичева М. І.,звернуласядо Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 270,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 481,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше

5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що станом на момент звернення до суду з первісним позовом (2021 рік) становило відповідно 908,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та 11 350,00 грн (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а станом на момент звернення до суду із зустрічним позовом (2022 рік) становило відповідно 992,40 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та 12 405,00 грн (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить

200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Верховний Суд враховує, що до касаційної скарги заявником додано квитанцію від 16 червня 2023 року № М2КК-НХ4В-РЕР1-М509 на підтвердження сплати судового збору у розмірі 14 886,00 грн.

Проте заявником сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Отже, судовий збір за звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що вартість спірного майна (квартира

АДРЕСА_2 ) складає

863 460,00 грн.

Заявником оскаржуються судові рішення за результатами вирішення позовних вимог майнового характеру первісного позову ОСОБА_2 (визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ) та позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_1 (визнання права особистої приватної власності на квартиру

АДРЕСА_2 ).

За оскарження судових рішень в частині вирішення позовних вимог первісного позову судовий збір підлягав сплаті в розмірі 8 634,60 грн

(863 460,00 х 1% / 2 х 200%).

За оскарження судових рішень в частині вирішення позовних вимог зустрічного позову, судовий збір підлягав сплаті в розмірі 17 269,20 грн

(863 460,00 х 1% х 200%).

Відповідно, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги заявникові необхідно доплатити судовий збір у розмірі

11 017,80 грн (8 634,60 + 17 269,20 - 14 886,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також заявник не позбавлений можливості обґрунтувати розмір фактично сплаченого судового збору із наданням до Верховного Суду відповідних доказів на підтвердження вартості спірного майна.

2. Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що

у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року, однак прохальна частина касаційної скарги не відповідає вимогам статті 409 ЦПК України, оскільки заявник у змісті прохальної частини касаційної скарги просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, направити справу на новий апеляційний розгляд, відповідно, дослідивши вміст прохальної частини касаційної скарги Верховний Суд доходить до висновку, що заявник не погоджується із постановою суду апеляційної інстанції, одночасно зміст касаційної скарги містить обґрунтування необхідності скасування рішення як першої так і апеляційної інстанцій.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення

у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій

у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Таким чином, заявникові необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, та надати копію уточненої касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та доплатити судовий збір за подання касаційної скарги. На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Крім того, як вже зазначалось, заявник не позбавлений можливості надати докази на обґрунтування фактично сплаченого судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 409 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мкртичевої Марини Ігорівни, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник