Провадження № 22-ц/4808/754/23
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Мальцева
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів: Девляшевського В.А., Луганської В.М.,

секретар Кузів А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

04 квітня 2023 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 надав через канцелярію Івано-Франківського міського суду заяву про забезпечення доказів, в якій просив суд забезпечити докази шляхом:

-витребування у СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з матеріалів досудового розслідування внесеного до ЄРДР № 0002270 від 08.12.2022 р. - копії протоколів допитів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

-допиту свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за заявою потерпілого ОСОБА_1 . Виходячи з фабули Витягу з ЄРДР, вказане кримінальне провадження порушено за фактом отримання шляхом шахрайських дій розписки від ОСОБА_1 про його боргове зобов`язання у великій грошовій сумі.

Також зазначено, що 03.04.2023 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами кримінального провадження і дізнався, що в рамках такого провадження було здійснено допит свідків: ОСОБА_3 , ревізор, працює в ТОВ «Торгова група «Арс - Кераміка»; ОСОБА_4 , бухгалтер, працює в ТОВ «Торгова група «Арс - Кераміка»; ОСОБА_5 , юрист підприємства, працює в ТОВ «Торгова група «Арс - Кераміка». ОСОБА_1 слідчим було відмовлено у наданні копій протоколів допитів даних осіб. Покази свідків у даному кримінальному провадженні спростовують доводи позивача ОСОБА_2 та взагалі існування договору позики як такого. Обставиною, для доказування яких необхідно забезпечити докази, є те, що ОСОБА_2 не передавав ОСОБА_1 у позику грошових коштів, а ОСОБА_1 , відповідно, ніколи не отримував у ОСОБА_2 ніяких сум.

08 травня 2023 року ОСОБА_1 через канцелярію Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області подав заяву про долучення до матеріалів справи протоколів допитів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , допитаних в рамках кримінального провадження № 0002270.

Протокольною ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 травня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 травня 2023 року та прийняти нову ухвалу, якою заяву про забезпечення доказів задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення доказів, яка була прийнята та зареєстрована канцелярією Івано-Франківського міського суду. Заява була подана відповідно до вимог ст.ст. 116-117 ЦПК України, судовий збір сплачено. Однак дана заява не була розглянута судом у строк, визначений ч.2 ст. 118 ЦПК України. Розгляд заяви відбувався в судовому засіданні 11 травня 2023 року, в якому суддею було доведено до відома ОСОБА_1 та його представника, що суд протокольно без винесення письмової ухвали закрив підготовче провадження у даній справі у лютому 2023 року. Даний факт раніше не був доведений до відома ОСОБА_1 та його представника. Також в даному судовому засіданні представник ОСОБА_1 зазначив, що з часу подання заяви про забезпечення доказів минуло більше місяця та йому вдалося внаслідок подання скарг до вищого керівництва поліції отримати копії протоколів допитів осіб, які він надав суду разом із заявою для долучення до матеріалів справи 08.05.2023 року. Просив розглядати клопотання про забезпечення доказів тільки в частині що стосується допиту свідків. Суд першої інстанції 11 травня 2023 року без виходу в нарадчу кімнату, усно роз`яснив, що відмовляє в задоволенні такого клопотання, а оскільки ОСОБА_1 було долучено докази згідно з заявою від 08 травня 2023 року до суду після закриття підготовчого засідання, таку заяву з додатками на 25 аркушах суддя вилучив зі справи і повернув разом із додатками через секретаря в судовому засіданні ОСОБА_1 , залишивши в матеріалах справи лише копію заяви без додатків. Суд не взяв до уваги, що працівниками поліції було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у наданні таких доказів ще 03.04.2023 року - тобто після закриття підготовчого судового засідання, та копії протоколів ОСОБА_1 отримано в поліції ще пізніше, що й слугувало підставою для визнання поважними причини пропуску подання таких доказів до суду на стадії підготовчого судового засідання, про що просив представник ОСОБА_1 .

Ухвала про забезпечення доказів має бути письмовим документом так як і ухвала про відмову у забезпеченні доказів, оскільки така підлягає апеляційному оскарженню та є виконавчим документом, однак суд не дотримався вимог ЦПК України.

Скаржник вважає, що суд прийняв протокольну ухвалу про відмову у забезпеченні доказів (згідно протоколу судового засідання від 11.05.2023 року) незаконно та безпідставно, така ухвала підлягає до скасування. Більше того, суд не зазначив будь-яких мотивів для постановлення такої ухвали, що вказує на те, що суд порушив вимог ЦПК України стосовного того, що ухвала як форма рішення суду має бути законною та обґрунтованою.

Також суд, без з`ясування думки учасників справи, самостійно, у зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про забезпечення доказів, вирішив, що має право повернути оригінал заяви про долучення до матеріалів справи письмових доказів без долучення копій такої заяви з копіями додатків до матеріалів справи.

13 червня 2023 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Гонти М.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, який не приймається апеляційним судом, оскільки поданий із порушенням вимог ст. 360 ЦПК України.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Маланюка О.Я., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Гонти М.С., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення доказів, суддя першої інстанції виходив з того, що аргументи, які наведені в заяві про забезпечення доказів, використовувались ще під час подання зустрічного позову. По справі було проведено підготовче судове засідання, в якому відповідач мав реалізували в повному обсязі свої процесуальні права і обов`язки, в тому числі по визначенню власних доказів. Клопотання про забезпечення доказів подано після закриття підготовчого провадження, тобто з порушенням процесуальних строків, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що у жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23 листопада 2022 року, сторонам встановлені строки подання заяв по суті справи.

18 листопада 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним та надав відзив на первісний позов ОСОБА_2

06 грудня 2022 року суд прийняв зустрічний позов до спільного розгляду із основним позовом, об`єднав позови в одне провадження, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження, оголосив перерву по справі. Учасники справи повідомлені про розгляд справи 09.02.2023 року. (а.с.54-61).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу судового засідання по справі 344/12596/22 09 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні був присутній ОСОБА_1 , який просив відкласти розгляд справи у зв`язку із відсутністю його представника. Інших клопотань не заявляв. Ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду винесена судом у протокольній формі. Учасники справи повідомлені про розгляд справи 04.04.2023 року. (а.с. 90).

09 лютого 2023 року після підготовчого судового засідання ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про виклик в суд позивача для надання пояснень, заяву про виклик свідків, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 94-95).

04.04.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом витребування у СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з матеріалів досудового розслідування внесеного до ЄРДР № 0002270 від 08.12.2022 р. - копії протоколів допитів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; допитати свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

04.04.2023 року розгляд справи не проводився і зв`язку із перебуванням судді і нарадчій кімнаті (а.с.112). Учасники справи повідомлені про розгляд справи 11.05.2023 року.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року, винесеною у протокольній формі, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовлено у зв`язку із пропуском процесуального строку для вирішення такого питання.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України 1. доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 86 ЦПК України передбачений порядок подання доказів.

Так, відповідно до вимог вказаної статті сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин.

Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

За нормами ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд поряд з іншим: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Згідно із ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд поряд з іншим постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Статтею 209 ЦПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, суд 06.12.2022 року вирішив питання про розгляд справи в загальному позовному провадженні, але не повідомив учасників процесу про те, що наступне судове засідання буде підготовчим, а оголосив по справі перерву, обмежившись вирішенням питань про об`єднання первісного із зустрічним позовів.

Отже, ОСОБА_1 не був однозначно проінформований про наступні процесуальні дії по справі, 09.02.2023 року просив відкласти судове засідання, яке судом було визначене як підготовче тільки під час проведення самого судового засідання, у зв`язку із відсутністю представника-адвоката, але судом було відмовлено, і відповідач не мав можливості реалізувати своєчасно свої процесуальні права.

По суті апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали слід вказати, що суд правильно визначив, що у відповідача та його представника була можливість після відкриття провадження у справі 10 жовтня 2022 року і до закриття підготовчого провадження у справі 09 лютого 2023 року заявляти будь-які клопотання, в тому числі клопотання про залучення і забезпечення зазначених ним доказів. Разом з тим, як вбачається зі справи, апелянт не був достеменно обізнаний про хід справи, але намагався заявити про власні докази в розумний період часу в межах розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Частиною другою статті 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання, вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження, вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до ч. 1ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина першастатті 120 ЦПК України).

За нормами ст. 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені.

Таким чином, вбачається, що судом не з`ясовувалися причини пропуску строку заявленого клопотання про забезпечення доказів, при тому, що учасники не були обізнані про проведення підготовчого засідання про справі.

Щодо посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права про те, що ухвала про забезпечення доказів має бути письмовим документом, так як і ухвала про відмову у забезпеченні доказів, оскільки така підлягає апеляційному оскарженню та є виконавчим документом, і суд не дотримався вимог ЦПК України, то колегія суддів зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є, серед іншого, ухвали.

Згідно з частиною другою статті 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Частиною другою статті 259 ЦПК України визначено, що рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються у нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої наведеної статті ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Тобто процесуальним законом визначено право суду ухвалювати відповідні процесуальні рішення у виді ухвали, не виходячи до нарадчої кімнати, разом із цим передбачено обов`язок суду щодо занесення відомостей про таке судове рішення до протоколу судового засідання.

Оскільки нормами процесуального права не визначено, з яких процесуальних питань суд вправі постановляти ухвали, не виходячи до нарадчої кімнати, у таких випадках суд керується міркуванням відсутності безпосередньої законодавчої заборони на вирішення певних процесуальних питань такого виду ухвал, урахувавши важливість вирішеного питання, предмет позову, складність справи, а також очевидний характер того рішення, яке з урахуванням усіх обставин вправі був постановити суд. Зокрема, якщо відповідне процесуальне рішення не потребує детальної аргументації, наведення обґрунтованих висновків, відповіді на кожний довід учасників справи, таке рішення може бути ухвалено судом без виходу до нарадчої кімнати шляхом його проголошення та внесення відповідних відомостей до протоколу судового засідання.

Тому такі доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскарженої протокольної ухвали.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, як ухвалена передчасно, з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Протокольну ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 травня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 червня 2023 року

Головуюча суддя Є.Є. Мальцева

Судді В.А. Девляшевський

В.М. Луганська