Дата документу 16.05.2023 Справа № 332/1409/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/1409/22
Провадження №22-ц/807/931/23
Головуючий в 1-й інстанції Ретинська Ю.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 03 березня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 02 червня 2022 у м. Запоріжжі на вул. Північне шосе сталося ДТП за участі автомобілів Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Подія сталася з вини відповідача ОСОБА_2 . Внаслідок зазначеної події пошкоджено зазначені транспортні засоби. Відповідно до висновку транспортно-товарознавчого дослідження вартість відновленого ремонту автомобілю Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 28428 грн.

18.11.2022 окремою заявою було зменшено позовні вимоги. Відповідно до заяви у зв`язку зі сплатою франшизи в сумі 2500 грн., а також 3834,24 грн. страхового відшкодування, позивач просив стягнути 22093,76 грн. Крім того, просив стягнути судові витрати в сумі 5952,40 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 10424,49 гривень (десять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 49 копійок; понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 468 гривень 21 копійка та понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4482 гривень 10 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог позову та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції необґрунтовано зазначив про те, що позивач погодився із ремонтною калькуляцією від 15.06.2022 року, хоче це не відповідає дійсності, при цьому товарознавче дослідження від 05.07.2022 року взагалі не оцінено судом.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, 02.06.2022 у м. Запоріжжі на вул. Північне шосе сталося ДТП за участю автомобілів Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнав себе винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 02.06.2022 (а.с. 7).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_2 , на час настання події, застраховано ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207972918 (а.с. 47).

Власником автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно повідомлення ПрАТ «СК «ВУСО» №2630/2240183 від 28.09.2022, розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі Ремонтної калькуляції №2240183 від 15.06.2022, згідно якою вартість відновлювального ремонту (вартість робіт, матеріалів та запасних частин) склала 16758 грн. 73 коп. Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ПрАТ «СК «ВУСО» був розрахований коефіцієнт фізичного зносу на запчастини (вартість запасних частин 13082,35 грн.) у розмірі 0,7. На підставі п. 36.2 ст. 36 , п. 12.1 ст. 12 та п. 36.6 ст. 36 ЗУ про ОСЦПВВНТЗ, сума страхового відшкодування склала: 3834,24 грн. ( 3676,38 грн. +13082,35 грн. 9157,64 грн. 1266,85 грн. 2500,00 грн., де 1158,01 грн. +2518,37 грн. =3676,38 грн. вартість робіт та матеріалів; 13082,35 грн. вартість запасних частин; 9157,64 грн. вартість фізичного зносу; 1266,85 грн. ПДВ; 2500,00 грн. франшиза) (а.с. 48).

27.07.2022 Страховиком сплачено ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 3834,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №22290 від 27.07.2022 (а.с. 62).

Відповідачем сплачено ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується скріншотом платежу (переводу власних коштів) ( а.с. 50).

Відповідно до Висновку №30/06/22 транспортно-товарознавчого дослідження від 05.07.2022, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля NISSAN QASHQAI, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він.код: НОМЕР_4 , у кузові чорного кольору внаслідок ДТП, а саме: вартість ремонтних робіт, матеріалів і замінених деталей без врахування їх фізичного зносу, складає: 28428,51 грн. ( а.с. 23-29).

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 3834.24 грн. та від відповідача суми франшизи у розмірі 2500,00 грн. Предметом спору є відшкодування суми для відновлення пошкодженого майна. Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд прийняв за основу Ремонтну калькуляцію № 2240183 від 15.06.2022, використану ПрАТ «СК «ВУСО» при визначенні страхового відшкодування, адже з вказаною оцінкою позивач ОСОБА_1 погодився, її результати не оскаржував та отримав від ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування в загальній сумі 3834,24 грн. без зауважень. Крім того, позивачем у позові не була обґрунтована необхідність у проведенні власної оцінки. Так, відповідно до повідомлення ПрАТ «СК «ВУСО» №2630/2240183 від 28.09.2022, вартість відновлювального ремонту (вартість робіт, матеріалів та запасних частин), згідно Ремонтної калькуляції №2240183 від 15.06.2022 склала 16758 грн. 73 коп., вартість фізичного зносу на запчастини склала 9157,64 грн., франшиза 2500,00 грн., ПДВ 1266,85 грн. 27.07.2022 Страховиком сплачено ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 3834,24 грн. із розрахунку : 3676,38 грн. +13082,35 грн. 9157,64 грн. 1266,85 грн. 2500,00 грн., де 1158,01 грн. +2518,37 грн. =3676,38 грн. вартість робіт та матеріалів; 13082,35 грн. вартість запасних частин; 9157,64 грн. вартість фізичного зносу; 1266,85 грн. ПДВ; 2500,00 грн. франшиза, відповідачем сплачено позивачу суму франшизи у розмірі 2500,00 грн. Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 10424,49 грн. із розрахунку: 16758.73 грн. (вартість відновлювального ремонту) грн. -3834, 24 грн. (сума страхового відшкодування) -2500,00 грн. (сума франшизи).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, в сумі 10424,49 грн., що складає 47,18% від заявлених вимог, понесені ним витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу підлягають стягненню із ОСОБА_2 пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме за подання позову 468,21 грн. та понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4482,10 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 645/3746/16-ц, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа,відповідальна за шкоду,не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці".

Такого ж висновку дійшов й Верховний Суд у Постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 761/41395/16-ц, де, крім зазначеного, вказав, що саме з винуватця ДТП підлягає стягненню різниця між заподіяним розміром майнової шкоди та розміром страхового відшкодування, враховуючи наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до Висновку №30/06/22 транспортно-товарознавчого дослідження від 05.07.2022, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля NISSAN QASHQAI, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він.код: НОМЕР_4 , у кузові чорного кольору внаслідок ДТП, а саме: вартість ремонтних робіт, матеріалів і замінених деталей без врахування їх фізичного зносу, складає: 28428,51 грн. ( а.с. 23-29).

Вказаний експертний висновок наданий позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не спростований іншими належними на допустимими доказами.

Висновки суду першої інстанції з приводу врахування при визначені розміру шкоди ремонтної калькуляції від 15.06.2022 року використаної ПрАТ «СК «ВУСО», з тих підстав, що з нею погодився позивач і не оскаржив її, є хибними, оскільки позов із наданням експертних висновків поданий позивачем 15.07.2022 року, а страхові виплати були здійснені 27.07.2022 року, при цьому доказів ознайомлення позивача з зазначеною ремонтною калькуляцією матеріали справи не містять, як і не містять вони самої калькуляції. В матеріалах справи є лише посилання на зазначений доказ у листі ПрАТ «СК «ВУСО» адресованому ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , становить 22093,76 грн. (28428,00 грн.-2500,00 грн. - 3834,24 грн.). Вказаний розмір шкоди розраховується з урахуванням висновку №30/06/22 транспортно-товарознавчого дослідження від 05.07.2022 грн., як єдиного належного і допустимого доказу такої шкоди наявної в матеріалах справи і не спростованого стороною відповідача.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, вимоги апеляційної скарги підлягають задоволення, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення вимог позову і вимог апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. та 1488,60 грн. відповідно.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних із розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

ОСОБА_1 , заявлено до стягнення 2100,00 грн. витрат на залучення експерта та витрати на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта встановлюється на підставі договорів рахунків та інших доказів.

Відповідно до копії квитанції № від 30.06.2022 року (а.с.8 зв) позивачем понесено витрати по оплаті транспортно-товарознавчого дослідження у сумі 2100,00 грн. Вказану суму колегія суддів апеляційного суду вважає співмірною зі складністю виконаної роботи та такою, що підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Вирішуючи питання, пов`язане з витратами на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ОСОБА_1 отримував правову допомогу адвоката Войтовича Є.М. та сплатив за це 9500 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду Угодою № 0708/01 про надання правової допомоги від 08.07.2022, ордером АР №1068683 від 13.07.2022 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру від 11.07.2022 року (1500,00грн.), від 15.11.2022 (2000,00 грн.), 06.02.2023(2000,00 грн.), 26.12.2022 (2000,00 грн.) та від 27.02.2023 року(2000,00 грн.).

Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Відповідач не виконав обов`язку доведення не співмірності заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Таким чином, заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2023 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22093,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 992,40 грн., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн., витрати по залученню експерта у розмірі 2100,00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн., а всього 14081,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 16 травня 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков