ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/17106/14-ц

провадження № 22-ц/818/101/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Тітченко О.В.

Учасники справи:

боржник - ОСОБА_1

заінтересована особа: державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2014 року в складі судді Федосенко В.В. по справі за поданням державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кузнєцової Т.М. подано подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2014 року подання задоволено. Тимчасово обмежено право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права та відмовити державному виконавцю у поданні.

Зазначено, що виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, а сам факт наявності заборгованості є недостатнім для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частиною 4 ст. 265 ЦПК України передбачені вимоги до мотивувальної частини рішення.

До них відносяться:

1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Задовольняючи подання державного виконавця суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець надав суду докази які підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Проте в супереч вимог закону мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить посилання на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного державним виконавцем, щодо наявності підстав для задоволення подання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст.6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до положення вимог ст.,ст. 12. 81 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2023 року відновлено втрачене судове провадження №638/17106/14-ц (провадження 6/638/956/14) за поданням державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду, в частині ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2014 року.

На лист судді Дзержинського районного суду м. Харкова 638/17106/14-ц від 18.11.2022 про надання матеріалів що були підставою для звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

№ 31819363 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3723/09 від 12.11.2009, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ПАТ "Кредитпромбанк" заборгованості в сумі 54105,46 грн.

07.04.2020 виконавче провадження завершено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

№ 31820275 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3723/09 від 12.11.2009, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ПАТ "Кредитпромбанк" судових витрат на суму 751,12 грн.

03.04.2020 виконавче провадження завершено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

№ 43811470 з примусового виконання виконавчого листа № 2011/13297/12 2-638/748/13 від 11.06.2014, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит' 2870789,00 грн.

27.01.2022 виконавче провадження завершено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

№ 42743598 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2011/1013/12 2-6745/11 від 06.03.2014, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення на користь AT "Банк"Фінанси та Кредит" в особі філії "Слобожанське РУ" AT "Банк"Фінанси та Кредит" з ОСОБА_1 заборгованістьза кредитним договором № КЛ0101/08 від 08.01.2008 р. у розмірі - 33 933,23 грн., а також судові витрати у розмірі 1820,00 грн.

27.01.2022 виконавче провадження завершено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Перевіркою паперових матеріалів вищезазначених виконавчих проваджень, переданих на зберігання до архіву, подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не знайдено, у зв`язку з чим не можемо направити його копію на Вашу адресу ( а.с 45-46).

Матеріали справи не містять жодних даних про те, які докази були надані державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кузнєцовою Т.М. для обґрунтування подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Оскільки тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, судова колегія погоджується з доводами апелянта про відсутність підстав для задоволення подання виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

З огляду на зазначене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 2 ч.1ст. 376, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2014 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Подання державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 червня 2023 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук