ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/793/23
Провадження № 2/210/614/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 червня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., секретаря судового засідання Хмельницької Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду 09 лютого 2023 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 20.12.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №590 від 20 грудня 2019 року, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 .

На дату звернення до суду шлюб не припинений, проте позивач з відповідачем мешкають окремо.

Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом із матір`ю та знаходиться у неї на утриманні.

В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює. Відповідач ухиляється від утримання позивача, чим порушує її права.

Враховуючи той факт, що доходу позивача не вистачає для належного повноцінного матеріального утримання дитини, а боржник є працезданим, позивач вважає доцільним стягнення з нього аліментів на її утримання у розмірі частини його доходів (усіх видів заробітку).

20 березня 2023 року від представника відповідача адвоката Ніколенко М.Є. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне.

Позивач не дає фактичної можливості бачитись з дитиною, так як перебуває за кордоном тривалий час, однак незважаючи на те, відповідач надає матеріальну допомогу, як дружині так і своєму сину. До позовної заяви не додано належних письмових доказів, що їх спільна дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що позивач разом з дітьми отримала в іншій державі безкоштовне житло, отримує від волонтерських організацій харчування та одяг, незаконно там працевлаштована та отримує регулярний дохід.

Відповідач жодного разу не ухилявся від обов`язку утримувати свою дитину та постійно матеріально допомагає, як ОСОБА_1 так і власній дитині ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, сторона відповідача просить суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду, у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

31 березня 2023 року від представника позивача адвоката Штефан Д.Ю. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив наступне.

За змістом відзиву на позовну заяву від 20.02.2023 року вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги, погоджуючись зі стягненням аліментів на утримання дружини в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Проте із доводами і обґрунтуванням позиції, наведеними у відзиві позивач не погоджується з наступних підстав.

Можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до змісту відзиву, представник відповідача не спростував належними та допустимими доказами неможливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу дружині, як і не довів факт надання допомоги як дружині, так і своєму сину.

Крім того, безпідставними та такими, що не визнаються, заперечуються позивачем, є твердження представника відповідача про те, що позивач отримує від волонтерських організацій харчування та одяг, незаконно працевлаштована та отримує регулярний дохід, погрожує позбавити відповідача батьківських прав.

Враховуючи викладене, просить суд прийняти відповідь на відзив до розгляду., позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позивач до судового засідання не з`явилась, про місце і час судового засідання повідомлена належним чином, представник позивача ОСОБА_4 до початку судового засідання надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи, призначеного на 12.06.2023 року не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади від 26.01.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 20 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, про що 20 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №590. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , про що 14 травня 2020 року складено відповідний актовий запис №489. Батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до копії довіреності від 14.12.2022 року, засвідченої нотаріусом Ізраїлю Зельманов Іриною, ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_4 бути її представником, з усіма необхідними повноваженнями, при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться її особисто (а.с.7-10).

Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 2 ст. 18 СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

В частині 2 статті 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Як було встановлено судом, відповідач є батьком дитини, дитина проживає разом із матір`ю, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для зменшення частки від усіх видів його доходу, яка буде стягуватись з нього на утримання дружини.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та з урахуванням того, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який має можливість надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню.

Суд також вважає, що слід присудити стягнення аліментів з моменту подачі даного позову, а саме з 09 лютого 2023 року.

У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення статті 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 09 лютого 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 12 червня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 );

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя: Р. Є. Скотар