Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2023 Справа №607/4240/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-головуючого судді Дзюбича В.Л.,

-за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М.,

-у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 17.09.2006, про що зроблено актовий запис № 56 Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області. Від даного шлюбу народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказала, що спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з подружжя веде окреме життя, між ними почали виникати конфлікти та образи. Також вказала, що з 2020 року відповідач проживає окремо, не цікавиться сім`єю, участі у вихованні дітей не приймає, а примирення між сторонами неможливе, у зв`язку з різним світоглядом, баченням сімейного життя, ведення домашнього господарства та відсутністю взаєморозуміння. Наведене призвело до втрати між сторонами почуття поваги та любові один до одного, тощо. Крім того, позивач зазначила, що внаслідок наведеного шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на наведене, просила розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 10.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10.04.2023 на 09 год. 05 хв., яке у зв`язку з неявкою сторін, відкладено на 17.05.2023 на 10 год. 15 хв.

У судове засідання 17.05.2023 позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилася. Однак, у прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи за її відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не висловила.

У судове засідання 17.05.2023 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача не надходило.

29.03.2023 засобами поштового зв`язку надійшло клопотання, надіслане від імені ОСОБА_2 , про розгляд справи без його участі, у якому він просив задовольнити позов та розірвати шлюб. Однак, оскільки вказане клопотання не завірене нотаріально, надіслане поштою, що не дає суду можливості переконатися, чи дійсно його подав особисто відповідач ОСОБА_2 , суд не може розцінювати цю заяву як визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач, заявляючи у позовній заяві клопотання про розгляд справи в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

17.09.2006 сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 56 Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області.

Від даного шлюбу народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.07.2008, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.04.2014.

Як убачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з подружжя веде окреме життя, між ними почали виникати конфлікти та образи. Також вказала, що з 2020 року відповідач проживає окремо, не цікавиться сім`єю, участі у вихованні дітей не приймає, а примирення між сторонами неможливе, у зв`язку з різним світоглядом, баченням сімейного життя, ведення домашнього господарства та відсутністю взаєморозуміння. Наведене призвело до втрати між сторонами почуття поваги та любові один до одного, тощо. Крім того, позивач зазначила, що внаслідок наведеного шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам..

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Крім цього, у прохальній частині позовної заяви позивач просила після розірвання шлюбу неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 , тобто з позивачем.

Так, у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/15 зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Тобто у разі відсутності між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини, вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, зважаючи на те, що судом здійснюється заочний розгляд справи за відсутності відповідача, суд позбавлений можливості встановити обставини щодо відсутності між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини, а тому не вбачає підстав для вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № від 27.02.2023. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1, 56 ч. 3, 110 ч. 1, 112 СК України, ст. 4, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 247 ч. 2, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 вересня 2006 року, про що зроблено актовий запис № 56 Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 1073,60 гривні.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич