Справа № 299/6418/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.,

суддів: Куштана Б.П., Мацунича М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року у складі судді Надопта А.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року надано подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 -трьохмісячний термін для примирення та збереження сім`ї та зупинено провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить скасувати дану ухвалу та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для надання строку для примирення та зупинення провадження у справі, оскільки позивач та відповідач просили не надавати строку для примирення, а шлюб між ними розірвати.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження (ч.1 п.14 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вважав за необхідне надати сторонам строк для примирення терміном на три місяці та зупинити провадження у даній справі.

З таким висновком не погоджується апеляційний суд з огляду на наступне.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад цивільного судочинства.

Частиною 7 ст.240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

У п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Матеріалами справи встановлено, що у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

У позовній заяві позивач зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя і обов`язки, між ними часто виникали сварки, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач також вказував, що відповідачка виїхала за межі України, з ним та дітьми зв`язку не підтримує, подальше спільне життя між сторонами та збереження шлюбу є неможливим.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надаючи строк для примирення подружжя на 3 місяці та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначав, що подальше спільне життя між сторонами та збереження шлюбу є неможливим. В заяві від 09.01.2023 року позивач також просив розірвати шлюб з відповідачкою та не визначати час для примирення.

09.01.2023 року відповідачка ОСОБА_3 подала заяву, в якій визнала позов, просила не визначати час для примирення сторін та розглянути справу без її участі.

Згідно протоколу судового засідання від 03.02.2023 року позивач в судовому засіданні просив задовольнити заявлений позов, а відповідачка визнала позов, просила розірвати шлюб.

Суд першої інстанції не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, а тому повинен був вказати на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін.

Із наявних матеріалів вбачається, що зупиняючи провадження у справі з метою надання строку на примирення, суд першої інстанції не оцінив, наскільки реальною є можливість примирення сторін, у тому числі з врахуванням висловленої думки, як позивача, який просив розірвати шлюб та не надавати час для примирення, так і відповідачки, яка визнала позов, просила розірвати шлюб і не надавати час для примирення.

Оскаржувана ухвала, не містить належної мотивації щодо необхідності надання сторонам по справі строку для примирення.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що зупинення судом першої інстанції провадження у справі на три місяці з метою надання сторонам строку на примирення належно не обґрунтовано, не наведено оцінки співмірності та дієвості застосованого судом заходу для примирення подружжя з врахуванням обставин цієї справи.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням наведеного, ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2023 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 червня 2023 року.

Головуючий :

Судді