Справа № 136/2012/22
провадження № 2/136/510/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 є батьком дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З матір`ю дитини (відповідачем по справі) у шлюбі не перебував, з нею не проживає. За рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.12.2019 з позивача утримуються аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. З 2019 року позивач проживає у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 та їх спільними дітьми, що підтверджується довідкою Липовецької міської ради від 08.12.2022, яка додається до матеріалів справи. Так у позивача народилося ще двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з ним та знаходяться на його утримані. Так як на даний час позивач має на утриманні ще двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за меншою дитиною - дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому не може здійснювати виплати аліментів у розмірі встановленому рішенням Липовецького районного суду від 23.12.2019 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). Позивач вважає за доцільне змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки його доходів на 1/8 частку від його доходів (заробітку), оскільки на даний час він не може повністю одночасно забезпечити та задовольнити одразу потреби трьох своїх неповнолітніх дітей, крім того враховуючи те, що дуже різко піднімаються ціни на продукти та інші необхідні засоби для існування. Крім того, до складу його сім`ї входять непрацездатні батьки: батько-пенсіонер ОСОБА_9 , 1959 р.н. та мати-пенсіонер по інвалідності 3 групи ОСОБА_10 , 1963 р.н.

Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 27.01.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

01.03.2023 відповідач до суду подала клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу визначено строк для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, в іншому випадку якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 отримала ухвалу про відкриття провадження 15.02.2023, а клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду надійшло 01.03.2023, тобто пропущено строк для подачі вказаного клопотання. А тому ухвалою суду від 06.04.2023 вказане вище клопотання було залишено без розгляду, як подане з порушенням строку на його подачу.

Також, ухвалою суду від 06.04.2023 задоволено частково клопотання сторін спору про витребування доказів.

Відповідач подала до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами.

Позовні вимоги позивача відповідач не визнає повністю та вважає їх необґрунтованими, враховуючи наступне.

Як передбачено ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв`язку з реєстрацією шлюбу та народженням дітей сімейний стан позивача змінився. Позивач надав довідку з відомостями про отриману ним заробітну плату, однак вказані відомості не відображають повної інформації про його майно та доходи. Також, позивач стверджує, що його дохід є єдиним в сім`ї, однак належних і допустимих доказів на підтвердження даної обставини не надав (відомості про майно і доходи дружини та батьків в матеріалах справи відсутні). На думку відповідача, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про погіршення матеріального стану позивача у зв`язку із зміною сімейного стану. Проживання позивача разом з батьками не свідчить про їх утримання. Належних і допустимих доказів на підтвердження факту утримання батьків позивач до позову не додав. Враховуючи зазначене, відповідач вважає заявлений позов необґрунтованим, у зв`язку з чим просить залишити його без задоволення. Також, відповідач просила суд витребувати від установ та організацій відомості про доходи позивача ОСОБА_1 , його дружини ОСОБА_4 , батьків позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , відомості про виплачену пенсію батькам позивача, інформацію щодо наявності нерухомого майна, транспортних засобів. Подані відповідачем клопотання про витребування доказів були задоволенні судом частково.

Крім того, у заяві від 09.03.2023 позивачка просила взяти до уваги той факт, що на її утриманні крім сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають ще двоє її неповнолітніх дітей - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько яких загинув та додала відповідні копії свідоцтв про народження.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, яку обґрунтовує наступними обставинами.

Позивач вважає, що інформація вказана відповідачем у відзиві та доданих до нього документах, перекручена та не відповідає дійсності, предмету позову та чинному законодавству. У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що щиро любить свого сина, завжди був і буде присутнім у його житті, ніколи не відмовлявся від його матеріального забезпечення, більше того весь час надавав сину ОСОБА_8 допомогу грошима, придбанням необхідних речей. Однак зараз через збільшення утриманців він перебуває у значно гіршому становищі, ніж на час призначення судом йому сплати аліментів на сина ОСОБА_8 у 2019 році. Предметом доказування у справі про зміну розміру аліментів є ті обставини, які були відсутніми на час розгляду судом питання про стягнення аліментів у 2019 році, тобто такі, які не існували на час призначення аліментів, а згодом після цього виникли та впливають на сторону платника аліментів. На час призначення судом аліментів на утримання сина, судом присуджено сплачувати 1/4 частку його доходу на сина ОСОБА_8 , залишивши на його, дружини та дочки ОСОБА_13 , 2019 року народження, утримання 3/4 частки доходу, які залишились після відрахування частки на утримання сина, тобто кожну по 1/4 частці. Після ухвалення рішення суду у 2019 році у нього з дружиною народилася ще одна дочка ОСОБА_7 , 2021 року народження. Крім того, на його утриманні перебуває дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х річного віку та непрацездатні батьки - пенсіонери. Тому позивач вважає, що розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_8 має складати 1/8 частку від його доходу, розмір аліментів, визначений рішенням Липовецького районного суду від 23.12.2019 є таким, що не відповідає новим обставинам, ставить позивача у даній справі ОСОБА_1 у дуже скрутне матеріальне становище у зв`язку із зміною його матеріального та сімейного становища. Позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Також, позивач просив суд витребувати від установ та організацій відомості про доходи відповідача ОСОБА_2 , наявності нерухомого майна, транспортних засобів. Подана позивачем заява про витребування доказів була задоволена судом частково.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке.

Позиває є батьком дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). З матір`ю дитини (відповідачем по справі) у шлюбі не перебував, з нею не проживає. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.12.2019 зі ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-17). Рішення суду набрало законної сили 23.01.2020.

Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів визначених за вищевказаним судовим рішенням з 1/4 заробітку (доходу) на 1/8, вказуючи, що з часу ухвалення рішення у нього відбулись зміни в сімейному та матеріальному стані.

Крім того, судом встановлено, що з 2019 року позивач проживає в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8) та спільними з нею дітьми, що підтверджується довідкою Липовецької міської ради від 08.12.2022 (а.с. 7). У них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10) та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9), які проживають разом з ним та знаходяться на його утримані.

За відомостями Липовецької міської ради від 08.12.2022 (а.с.7), згідно довідки, виданої ОСОБА_1 , слідує, що він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять: мати ОСОБА_10 , 1963 р.н., батько ОСОБА_9 , 1959 р.н., брат ОСОБА_14 , 1986 р.н., син ОСОБА_3 , 2017 р.н., донька ОСОБА_5 , 2019 р.н., донька ОСОБА_6 , 2021 р.н., дружина ОСОБА_4 , 1993 р.н. (проживає без реєстрації).

На виконання вимог ухвали суду від 06.04.2023 про витребування доказів, на адресу суду надійшли відповіді від організацій, з яких слідує наступне.

Згідно відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.04.2023 за №0-2-0.6-1971/2-23 вбачається, що за наявною інформацією в Державному реєстрі земель та в Державному земельному кадастрі на території області за ОСОБА_2 відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок (а.с. 54).

За відомостями ТСЦ МВС №0541 від 28.04.2023 за №31/2/0541-1907 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , транспортні засоби не зареєстровані. Однак за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстровано транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA, 2000 року випуску, № кузова: НОМЕР_3 , дата реєстрації 24.01.2019 (а.с. 56).

Відповідно до відповіді від Головного управління ДПС у Вінницькій області від 25.04.2023 за №6189/02-32-12-01-15 слідує, що ОСОБА_1 в Реєстрі самозайнятих осіб ДПС не значиться. Додано також інформацію про доходи ОСОБА_1 за період І квартал 2021 року по ІV квартал 2022 року з інформаціної бази Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, з якої слідує, що позивач ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 11.02.2022 в ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та отримує заробітну плату. Також, до позовної заяви позивач додав довідку з місця роботи (а.с. 6), з якої вбачається, що за період з лютого 2022 року по листопад 2022 року заробітна плата всього нарахована у сумі 123641,28 грн. Сплачені аліменти у розмірі 18183,88 грн.

З відповіді від Головного управління ДПС у Вінницькій області від 23.05.2023 за №7187/02-32-12-01-15 про доходи відповідача ОСОБА_2 за період І квартал 2020 року по І квартал 2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" та отримує заробітну плату, яка станом на березень 2023 року становить 26173,35 грн. А також ОСОБА_2 отримувала щомісячно соціальні виплати з відповідних бюджетів у розмірі 2100 грн. та аліменти, які щомісячно сплачував позивач.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Отже, з огляду на особливість предмету спору, позивачу в даному судовому процесі необхідно було довести чи дійсно, внаслідок зміни його сімейного або матеріального стану, погіршення здоров`я та інших випадків, є правові підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів для їх платника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилися двоє дітей від шлюбу зі ОСОБА_15 . А тому змінився і матеріальний стан, адже із створенням нової сім`ї та народженням ще двох дітей збільшилась і потреба в їх матеріальному забезпеченні.

Відповідно до ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач сплачує аліменти за рішенням суду тільки на дитину від цивільного шлюбу, тобто в межах, передбачених законом для утримання однієї дитини. Інших стягнень за рішенням суду не має. Належних доказів на підтвердження суттєвого погіршення матеріального стану позивача, його дружини, погіршення здоров`я когось з них, суду не надано.

Посилання позивача на те, що крім трьох дітей на його утриманні перебуває і дружина ОСОБА_4 , яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х років, а також батьки - пенсіонери, є безпідставним, адже у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що дружина позивача не працює та не має інших засобів для існування. А проживання позивача разом з батьками не підтверджує факту перебування їх на його утриманні та відсутності у них пенсійних виплат.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 не зможе сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 1/8 заробітку (доходу), про який він просить у позовній заяві, суду не надано.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що на утриманні відповідачки крім сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають ще двоє її неповнолітніх дітей - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько яких загинув (а.с.40-42).

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, можна зробити висновок, що рекомендований Сімейним кодексом України розмір аліментів, виражений у частці від доходів, на трьох дітей становить 1/2 частина заробітку (доходу). Відповідно на одну дитину припадатиме 1/6 частка заробітку (доходу) (1/2 : 3 = 1/6).

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги, що з 2019 року позивач проживає у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 внаслідок чого змінився його сімейний стан, у шлюбі народились двоє дітей дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та враховуючи інтереси усіх трьох дітей, зокрема сина від цивільного шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.12.2019 з 1/4 частки від доходу ОСОБА_1 на 1/6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити належні умови життя та розвитку його із відповідачем дитини, а також його дітей від іншого шлюбу та не поставить у менш вигідне становище когось із дітей та позивача, а розмір відрахувань від його доходу не перевищить максимально можливий розмір визначений законодавцем.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 7680, 89, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.12.2019 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дати набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець