Справа № 761/1889/23
Провадження № 2/761/5399/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 червня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановив:

У січні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, відповідно до якого просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» суму відшкодування у розмірі 54 661,25 грн. та судові витрати у сумі 16146,31 грн.

Позивачем вказано, що 11.05.2021 ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту Преміум №07/107-66-006300/21 (надалі - Договір КАСКО). Відповідно до п. 4 Договору КАСКО предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, що визначені у розділі 5 Договору.

У позовній заяві вказано, що 20.07.2021 близько 16:35 год. у місті Києві по проспекту Лобановського, 108, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідач, керуючи транспортним засобом SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з застрахованим транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1. та 13.1 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України) та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №760/19583/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави.

Позивачем вказано, що 20.07.2021 страхувальником подано до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Заяву про настання події (КАСКО). 21.07.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» складено Акт огляду застрахованого транспортного засобу. 29.07.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» складно Акт додаткового огляду застрахованого транспортного засобу. Згідно наданого СТО ТОВ «АВТОПАССАЖ», куди Страховиком згідно умов Договору КАСКО було направлено Страхувальника та пошкоджений автомобіль, рахунку № НОМЕР_2 від 30.07.2021 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля CITROEN C-ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , склала 184 661,25 грн. 04.08.2021 Страхувальником було подано до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву на виплату страхового відшкодування. Згідно зазначеної заяви належна до виплати Страхувальнику сума страхового відшкодування повинна бути перерахована безпосередньо на рахунок станції технічного обслуговування, яким у даному випадку є ТОВ «АВТОПАССАЖ». 09.08.2021 Страховиком складено Страховий акт №27 та Розрахунок суми страхового відшкодування до справи №27 на підставі Рахунку №П_СчТ39899 від 30.07.2021. Згідно вищевказаних документів сума страхового відшкодування склала 184 661,25 грн., із яких 115 304,94 грн. - вартість деталей, що замінюються (без врахування зносу, як це визначено Договором КАСКО), 69 356,31 грн. - вартість ремонтних робіт та матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту. 11.08.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 184 661,25 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР076008.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що транспортний засіб SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував відповідач (винуватець ДТП), на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» за полісом ОСЦПВВНТЗ №ЕР/204490340, у зв`язку із чим 17.08.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулась до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування №27. 06.09.2021 ПрАТ «СК «УНІКА» сплатила на користь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННАІНЩУРАНС ГРУП» страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №244278. Вказана сума розрахована із урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що становить 130 000,00 грн.

Так, позивачем вказано, що у позасудовому порядку представником позивача було направлено на адресу відповідача вимогу (вих. №103с/14135 від 08.02.2022), проте відповідач у добровільному порядку кошти не сплатив, що унеможливлює вирішення спору у позасудовому порядку.

Таким чином, позивач вважає, що враховуючи, що сума відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «УНІКА» позивачу у розмірі 130 000,00 грн., визначена урахуванням ліміту відповідальності страховика за Полісом відповідача, а розмір реальних збитків, які відшкодовані ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», перевищує ліміт відповідальності Страховика та становлять у загальному розмірі 184 661,25 грн., тому різниця між цими сумами у розмірі 54 661,25 грн. має бути відшкодована Відповідачем, як винуватцем ДТП, вина якого встановлена Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.10.2021 у справі №760/19583/21.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засіданні сторона позивача не з`явилась, про місце дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, до суду надійшла заява у якій представник позивач просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення у заяві не викладено.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.07.2021 близько 16:35 год. у місті Києві по проспекту Лобановського, 108, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідач, керуючи транспортним засобом SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з застрахованим транспортним засобом CITROEN C-ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджуєте довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №592440.

Так, відповідно до постанови Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/19583/21 від 18 жовтня 2021 року визнано ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн.

Як вбачається із вказаної постави Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/19583/21 від 18 жовтня 2021 року, що 20 липня 2021 року о 16 год. 35 хв., по просп. В. Лобановського, 108 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_4 , порушив п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем марки «Citroen C-ELYSEE», д.н.з. НОМЕР_5 , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів з матеріальними збитками.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 18.10.2021 сталось із вини відповідача ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, що власником транспортного засобу «CITROEN C-ELYSEE», реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що 11.05.2021 ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту Преміум №07/107-66-006300/21 (надалі - Договір КАСКО).

Відповідно до п.4 Договору КАСКО предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, що визначені у розділі 5 Договору. У п. 5 Договору КАСКО вказана інформація про застрахований транспортний засіб, зокрема марка, модель - «CITROEN C-ELYSEE», реєстраційний номер НОМЕР_3 » (надалі - застрахований транспортний засіб). Страхова сума згідно пункту 8 Договору КАСКО - 382 190,00 гривень. Період страхування - з 12.05.2021 по 11.05.2022 (п. 11 Договору КАСКО).

У відповідності пункту 12.4 Договору КАСКО сторонами визначено, що виплата страхового відшкодування (відновлювальний ремонт) розраховується без вирахування експлуатаційної зношеності запасних частин і деталей, що підлягають заміні (без врахування зносу). Відповідно до п. 12.5 Договору КАСКО варіант розрахунку відновлювального ремонту «СТО за направленням Страховика».

Крім цього, враховуючи, що було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (майна), тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування».

Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

20.07.2021 Страхувальником подано до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Заяву про настання події (КАСКО). 21.07.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» складено Акт огляду застрахованого транспортного засобу (копія додається). 29.07.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» складно Акт додаткового огляду застрахованого транспортного засобу.

Пунктом 6 Договору КАСКО встановлено, що страховими ризиками за цим Договором визнається, зокрема «Дорожньо-транспортна пригода».

Як зазначалось вище, відповідно до п. 12.5 Договору КАСКО, Сторонами погоджено, що розрахунок вартості відновлювального ремонту здійснюється за варіантом «СТО за направленням Страховика».

Згідно наданого СТО ТОВ «АВТОПАССАЖ», куди Страховиком згідно умов Договору КАСКО було направлено Страхувальника та пошкоджений автомобіль, рахунку № НОМЕР_2 від 30.07.2021 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля CITROEN C-ELYSEE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , склала 184 661,25 грн. 04.08.2021 Страхувальником було подано до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заяву на виплату страхового відшкодування. Згідно зазначеної заяви належна до виплати Страхувальнику сума страхового відшкодування повинна бути перерахована безпосередньо на рахунок станції технічного обслуговування, яким у даному випадку є ТОВ «АВТОПАССАЖ». 09.08.2021 Страховиком складено Страховий акт №27 та Розрахунок суми страхового відшкодування до справи №27 на підставі Рахунку №П_СчТ39899 від 30.07.2021. Згідно вищевказаних документів сума страхового відшкодування склала 184 661,25 грн., із яких 115 304,94 грн. - вартість деталей, що замінюються (без врахування зносу, як це визначено Договором КАСКО), 69 356,31 грн. - вартість ремонтних робіт та матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту. 11.08.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 184 661,25 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР076008.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 25.07.2018 р. у справі № 922/4013/17 виклав позицію, якою визначив що висновки судів попередніх інстанцій, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу с лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, ще витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику е саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Надані позивачем докази на підтвердження обставин сплаченого страхового відшкодування у розмірі 184 661,25 грн. є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону встановлено у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу що транспортний засіб SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував відповідач (винуватець ДТП), на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» за полісом ОСЦПВВНТЗ №ЕР/204490340.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 17.08.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулась до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування №27 у розмірі 184 661,25 грн.

06.09.2021 ПрАТ «СК «УНІКА» сплатила на користь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №244278 від 06.06.2021. Вказана сума розрахована із урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що становить 130 000,00 грн.

З урахуванням ст. 21 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування, тобто при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток.

Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також, аналогічну позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

Цією ж Постановою зазначено, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка задала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав.

Крім цього, Постановою від 09.10.2019 р. у справі № 649/384/16-ц визначено водночас положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. При цьому колегія суддів наголошує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, які були перераховані на СТО, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Законодавець розмежовує поняття вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП». Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу».

Під час застосування наведених вище норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц, провадження N 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавана шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавана шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавана шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавана шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача, 08.02.2022 було направлено вимогу про сплату боргу у розмірі 54 661,25 грн. за Вих. № 103с/14135.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наданого в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Беручи до уваги наведене, та керуючись положенням ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 , як безпосередньо винної особа у ДТП, підлягає стягнення на користь позивача 54 661,25 грн., що є різницею між виплаченим позивачем страховим відшкодування (184 661,25 грн.) та суми, відшкодованою ПрАТ «СК «УНІКА», як страхувальником відповідача (130 000,00 грн.).

Крім того, позивачем, також заявлено клопотання щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат, зокрема на професійну правову допомогу у розмірі 13 665,31 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду копії наступних документів: - договір про надання правової допомоги №27 від 12 серпня 2021 року, Акт прийому передачі реєстру справ від 22.12.2021, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно умов Договору про надання правової допомоги №27 від 12.08.2021 та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 28.12.2022.

Так, відповідно до п. 4.2 Договору про надання правової допомоги №27 від 12 серпня 2021 року розмір винагороди (гонорар) за цим Договором визначається із розрахунку 25% від суми отриманого Клієнтом страхового відшкодування по справах, переданих Об`єднанню згідно Реєстру справ.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 665,31 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 993, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 54 661,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» судовий збір у розмірі 2481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 665,31 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», , адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05.06.2023 року.

Суддя: