Номер провадження: 22-ц/813/1840/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/20657/19

Номер провадження: 22-ц/813/1840/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

- за участі секретаря судового засідання - Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідачі - 1) Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», 2) Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінансгруп»,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Мельник Тетяна Іванівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінансгруп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Мельник Тетяна Іванівна, про визнання договорів недійсними, за апеляційною скаргою адвоката Приймачука Сергія Івановича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Свяченої Ю.Б. о 16 годині 07 хвилині 29 червня 2021 року, повний текст рішення складений 08 липня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку в подальшому було уточнено 27.07.2020 року, в якій остаточно просить: 1) визнати недійсним договір відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30.08.2017 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк», в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06.04.2007 року; 2) визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 30.08.2017 року, укладений між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06.04.2007 року; 3) визнати недійсним договір відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений 31.08.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ДаничО.Ф., укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та зареєстрований в реєстрі за №3219, в частині відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченим 06.04.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою О.Ю., реєстровий номер 822; 4) визнати недійсним договір відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений 31.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. укладений між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» зареєстрований в реєстрі за №3220, в частині відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченим 06.04.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою О.Ю., реєстровий номер 822; 5) визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений Кредитний договір №014/0049/82/72864 від 06.04.2007 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір іпотеки, посвідчений 06.04.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., зареєстрований в реєстрі за номером 822. Згідно п. 1.2. договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме - квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02 вересня 2010 року у справі №2-43/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції, заборгованість за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06.04.2007р. у загальному розмірі - 3 812 527, 74 грн., у тому числі: - 2 800 562,49 грн. - заборгованість за кредитом; - 39 035,27 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, з яких - 273 633,38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 699 296,60 грн. - заборгованість за пенею. Дане рішення суду набрало законної сили є чинним.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримав за даним рішенням виконавчий лист, який неодноразово пред`являвся до виконання та повертався стягувачу.

02 липня 2019 року в рамках ознайомлення з матеріалами справи №522/9786/17, провадження по якій відкрито за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «УКРФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та знаття з реєстрації за місцем проживання, позивачці стало відомо, що за кредитним договором, який остання укладала з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було двічі змінено кредитора в зобов`язані, а саме - 30.08.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/7-4680. У той же день 30.08.2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «УКРФІНАНС ГРУП» також було укладено договір відступлення права вимоги. На підставі вищезазначених договорів відступлення права вимоги між сторонами укладалися договори відступлення прав і за договором іпотеки від 06.04.2007р., який позивачка укладала з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме: - 31.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. посвідчено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та зареєстрований в реєстрі за №3219; - 31.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. посвідчено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», зареєстрований в реєстрі за №3220.

Позивачка вказує на те, що про заміну кредитора за кредитним договором вона не повідомлялась.

Скориставшись неосвідомленістю боржника про дійсного кредитора за кредитним договором та дійсного іпотекодержателя, ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», зареєструвало за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка була предметом договору іпотеки та яка належить ОСОБА_1 ..

У позовній заяві ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» в рамках іншої справи №522/9786/17 зазначається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06.04.2007 року станом на день відступлення права вимоги становить - 21 016 711,67 грн., що еквівалентно - 826 109,12 доларів США та складається з: - заборгованість за кредитом - 9 362 416,57 грн.; - заборгованість за процентами -11 654 295,10 грн..

Позивачка вважає, що обсягом вимоги в даному випадку є розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», встановлений у рішенні Кодимського районного суду Одеської області від 02.09.2010 року та становить - 3 812 527,74 грн., з яких: - 2 800 562,49 грн. - заборгованість за кредитом; - 39 035,27 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; - 273 633,38 грн. - сума заборгованості за простроченими відсотками; - пеня - 699 296,60 грн..

Станом на 30.08.2017 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не мав та міг мати прав вимоги до ОСОБА_1 у розмірі - 21 016 711,67 грн.. Відповідно ОСОБА_1 не мала перед Банком зобов`язання щодо повернення боргу у такому обсязі. Таким чином ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив право вимоги заборгованості у розмірі - 17 204 183,93 грн., яке не існувало станом на дату укладення договору відступлення права вимоги.

Позивачка вважає, що договір відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30.08.2017 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк», підлягає визнанню судом недійсним, оскільки в момент його укладення він суперечив нормам цивільного кодексу (ст. ст. 514, 1048 ЦК України), а саме щодо відступлення прав вимоги до ОСОБА_1 в розмірі - 21 016 711,67 грн., якого станом на дату укладення договору первісний кредитор не мав, як не мав права нараховувати проценти за кредитом, а також договір відступлення права вимоги суперечить нормам підпункту 3 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що передбачає пряму заборону на укладення такого правочину.

Оскільки договір відступлення права вимоги за кредитним договором підлягає визнанню недійсним, то позивачка вважає, що і похідний договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором також підлягає визнанню недійсним.

З огляду на те, що до ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» не перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06.04.2007 року, а отже таке право вимоги останній не міг відступити ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Крім того, договір відступлення права вимоги від 30.0.2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Фінанс Груп» укладений з порушенням вимог п. п. 3 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

08.06.2018 року ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» звернуло стягнення на квартиру, яка була предметом іпотеки, шляхом реєстрації за собою права власності.

Як вбачається з інформаційної довідки з ДРРПНМ, право власності за ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» зареєстровано державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Мельник Т.І. (номер запису про право власності 26573286). Підставою для реєстрації права власності зазначено: іпотечний договір номер 822, виданий 06.04.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою О.Ю.; договір відступлення прав за договорами іпотеки номер 3220, виданий 31.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення номер 801, видане 08.09.2017 року; вимога про усунення порушень номер 06-09/17 від 06.09.2017 року (Т. 1, а. с. 1 - 7, 132 - 137, Т. 2, а. с. 1).

Позиція учасників справи в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» просить у задоволенні позову відмовити.

Представник товариства зазначає, що згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Пунктом 8.6 кредитного договору №014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , передбачено, що з укладеним Договору позичальник надає згоду на те, що кредитор має право повністю або частково передати (відступити) свої права та зобов`язання по вказаному Договору, а також за договорами, пов`язаними із забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором третій особі без додаткового отримання згоди позичальника.

Пунктом 4 Договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 31.08.2017 року, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», визначено, що протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати укладення Договору Первісний іпотекодержатель повідомляє іпотекодавців за Договорами іпотеки про факт укладення Договору шляхом направлення повідомлення за формою, що є Додатком № 2 до цього Договору, та в порядку, визначеному цим Договором.

При цьому, п. 12.6. кредитного договору № 014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року встановлено, що листи та повідомлення надсилаються Кредитором на адресу позичальника, яка вказана в Договорі (або листі про останню зміну адреси проживання).

Згідно п. 5.4. кредитного договору № 014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року обов`язок письмово повідомляти кредитора про зміну фактичної адреси не пізніше 5 днів з часу настання такої зміни покладається на позичальника - ОСОБА_1 .Відтак, на адресу позичальника/іпотекодавця було надіслано відповідне повідомлення за №12.4-2822 від 05 вересня 2017 року про відступлення права вимоги, новому кредитору - ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», факт надіслання підтверджується відповідним Реєстром поштових відправлень ПАТ «КІБ» від 07.09.2017 року зі штампом АТ «УКРПОШТА» та фіскальним чеком. Окрім того, до реєстрації права власності на адресу іпотечного майна, за якою, як було встановлено, фактично проживає ОСОБА_1 була надіслана відповідна вимога в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», яка була нею отримана, однак залишена без відповіді та задоволення.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02 вересня 2010 року по справі № 2-43/10 було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року у розмірі - 3 812 527 грн. 74 коп. Між тим, сума заборгованості за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року, яка стягнута судом була визначена станом на 03 червня 2009 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.09.2010 року, та у подальшому на його виконання були видані виконавчі листи № 2-43/10 від 13.09.2010 року, які перебували на виконанні у відповідних відділах органів державної виконавчої служби. До теперішнього часу вказане рішення суду не виконано.

14 листопада 2019 року по справі № 503/1726/19 Кодимським районним судом Одеської області було винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої стягувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» замінено на його правонаступника - ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП».

Правова позиція Верховного суду України станом на укладення договорів відступлення права вимоги (30.08.2017 року) відрізнялась від практики теперішнього часу та не позбавляла банківські (фінансові) установи донараховувати проценти за кредитними зобов`язаннями до дня їх фактичного виконання та додатково стягувати їх.

Дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не застосовується, оскільки загальна площа квартири, яка надана в іпотеку складає - 232,6 кв. м., що значно перевищує загальну площу нерухомого майна, для застосування умов встановлених законом.

Незгода боржника з сумою заборгованості за кредитом, з урахуванням донарахованих процентів на дату відступлення прав вимоги новому кредитору, не є підставою для визначення вимоги недійсною відповідно до переліку підстав, визначених законодавством.

Оскільки укладені АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» 30 серпня 2017 року та 31 серпня 2017 року договори з дотриманням норм чинного законодавства України, тому підстави для визнання їх недійсними відсутні. Відповідно не має підстав для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 1-573286, внесеного 08.06.2018 року державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Мельник Тетяною Іванівною, оскільки вимога позивачки про скасування запису про право власності є похідною від вимог щодо визнання договорів недійсними. Тому у разі відмови в задоволенні вимог щодо визнання недійсними договорів, вимога щодо скасування реєстрації також не підлягає задоволенню (Т. 1, а. с. 71 - 83).

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила, що доводи, які містяться у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та вважає, що відповідачем не доведено наявність отримання (набуття) від АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги Новим кредитором, у зв`язку з відсутністю доказів проведення сплати ціни договору відступлення, відсутністю передачі документації за придбаними правами вимоги у день укладання договорів відступлення, а також незгодою боржника з сумою заборгованості, яка зазначена у відповідному реєстрі боржників до договорів відступлення, у порівнянні з рішенням суду від 2010 року щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором (Т. 1, а. с. 120 - 125).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суд м. Одеси від 29 червня 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 ..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що договори відступлення права вимоги від 30 серпня 2017 року та від 31 серпня 2017 року були укладені АТ «Райффайзен Банк Аваль», Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні.

Позивачкою не доведено, які саме її права порушені оспорюваними правочинами, а визначення факту відсутності порушення прав позивача договорами відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором є підставою для визнання недоведеними позовних вимог у повному обсязі.

Підставою для реєстрації права власності став договір відступлення права вимоги за договором іпотеки номер 3220 від 31.08.2017 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., який є предметом даного спору.

Однак, договори відступлення права вимоги є підтвердженням заміни кредитора у зобов`язанні, а правовою підставою для реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у даному випадку на предмет іпотеки за Іпотекодержателем, є іпотечний договір від 06 квітня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О. і зареєстрований в реєстрі за № 822, а також відповідне іпотечне застереження у даному договорі (Т. 2, а. с. 201 - 215).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Приймачук Сергій Іванович, діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити уточнені позовні вимоги від 27.07.2020 року в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що рішення ухвалене судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції не було встановлено дійсної заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на дату відступлення права вимоги; 2) відповідачем не було доведено факт переходу права вимоги за кредитним договором, оскільки наданий меморіальний ордер на підтвердження факту оплати за договором відступлення не є належним доказом; 3) судом не було взято до уваги, що за договором відступлення права вимоги та відповідно до акту прийому-передачі АТ «Райффайзен Банк Аваль» не було передано жодні документи, що підтверджують розмір заборгованості; 4) суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем з врахуванням уточнених позовних вимог, не було заявлено про порушення реєстрації права власності та на порушення ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» норм чинного законодавства при зверненні стягнення на предмет іпотеки (Т. 2, а. с. 219 - 235).

Позиція відповідачів в суді апеляційної інстанції

ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Доводи відзиву на апеляційну скаргу збігаються з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву. Крім того, представник товариства зазначає, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано докази, що підтверджують, що ПАТ «Комерційний індустріальний банк» сплатив грошові кошти за Договором відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30.08.2017 року та вказані кошти надійшли на розрахунковий рахунок банку. Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не було передано документацію за договором відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30.08.2017 року (Т. 3, а. с. 1 - 16).

АТ «Райффайзен Банк Аваль» у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що сторонами було погоджено умови договорів, серед яких було надано згоду на відступлення права вимоги за зобов`язаннями. Укладення Договорів відступлення прав вимоги відбулось у відповідності до вимог діючого на час їх укладення законодавства. Доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення про заміну кредитора, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, крім того відповідно до п. 8.6 Кредитного договору позичальник надав згоду на те, що Кредитор має право повністю або частково передати свої права та зобов`язання по цьому договору, а також за договорами, пов`язаними із забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором третій особі без додаткового отримання згоди Позичальника. Позивачкою не було надано доказів, на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором. Незгода боржника із сумою заборгованості не може бути підставою для визнання договорів відступлення недійсними. Крім того, наявними в матеріалах справи доказами спростовуються доводи апеляційної скарги щодо не передачі документації та несплати ціни Договору відступлення (Т. 3, а. с. 51 - 55).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Приймачука Сергія Івановича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2021 року (Т. 1, а. с. 245 - 245 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2022 року призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 35).

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 року №126/0/15-23 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.03.2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження іншою колегією суддів. Призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 120).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.05.2023 року задоволено клопотання представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник Звєзділіна-Полішко А.Д., діюча в інтересах АТ «Райффайзен Банк Аваль», підтримала доводи відзиву на апеляційну скаргу, просила залишити її без задоволення.

Представник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Адвокат Приймачук С.І., діючий від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Заяв, клопотань, зокрема про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Приймачука С.І., діючого від імені ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

06 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є - АТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/0049/82/72864, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язалася до 06 квітня 2017 року повернути кредит у сумі - 395 964 долара США та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі - 13,75% річних (Т. 1, а. с. 10 - 14).

У забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору було укладено Іпотечний Договір, посвідчений 06.04.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., за реєстровим № 822 (з усіма додатковими угодами до нього), за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку АТ «Райффайзен Банк Аваль» нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 15 - 17).

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02 вересня 2010 року (справа № 2-43/10) стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року у розмірі - 3 812 527 (три мільйона вісімсот дванадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 74 коп., у тому числі: - 2 800 562 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом; - 39 035 грн. 27 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 273 633 грн. 38 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; - 699 296 грн. 60 коп. - заборгованість за пенею. Також стягнуто - 1 700 грн. судового збору та 250 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.09.2010 року (Т. 1, а. с. 18 - 19).

Факт невиконання цього рішення суду про стягнення заборгованості за кредитом не заперечується сторонами по справі.

30 серпня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/7-4680 та договір відступлення прав за договорами іпотеки від 31 серпня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. і зареєстрований у реєстрі під № 3219. Відповідно до зазначених договорів Первісний кредитор передав (відступив), а ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» прийняв всі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (іпотеки), у тому числі й до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (Т. 1, а. с. 88 - 90).

У подальшому між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк»» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» було укладено Договір відступлення права вимоги від 30 серпня 2017 року, згідно до умов якого Банк передав (відступив), а Новий кредитор прийняв всі права вимоги до боржників за кредитним портфелем, у тому числі до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ..

Згідно умов договору відступлення права вимоги (п. п 1.1, 2.1 - 2.5) до ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» перейшли права вимоги до боржників у повному обсязі (Т. 1, а. с. 96 - 99).

31.08.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» укладений договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. і зареєстрований у реєстрі за №3220, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» перейшли права, які забезпечують зобов`язання Боржника за основним договором, а саме - за іпотечним договором від 06 квітня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., і зареєстрованим в реєстрі за № 822, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно - п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 232,6 кв. м., житловою площею - 121,2 кв. м. (Т. 1, а. с. 102 - 103).

За умовами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до п.2.2. Договору, відступлення Новому кредитору зазначених у попередньому реєстрі боржників Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру (їв) Боржників, складених за формую, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр боржників підписується Сторонами не пізніше 15 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.

При цьому в розділі 1 Договору «Визначення терміну» під датою відступлення права вимоги сторони погодили, що це дата підписання сторонами відповідного реєстру боржників, з якої до Нового кредитора переходять права вимоги за відповідними кредитними договорами. Зазначена дата не може передувати даті повного виконання Новим кредитором обов`язку сплатити Кредитору вартості Прав щодо відповідного реєстру Боржників у порядку передбаченому п. 3.2. Договору.

Згідно п. 3.2. Договору, Новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (Ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок Кредитора протягом 1 (одного) робочого дня з моменту укладення цього Договору.

Згідно п. 3.1. Договору ціна Договору визначена Сторонами у розмірі - 1 300 000,00 гривень без ПДВ - у договорі між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», та 1313000,00 гривень без ПДВ - у договорі між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» відповідно.

ТОВ «Фінансова Компанія «УКРФІНАНС ГРУП» 08.06.2018 року здійснило реєстрацію права власності на іпотечну нерухомість: квартиру за АДРЕСА_1 , загальною площею 232,6 кв.м, житловою 121,2 кв.м, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про права власності.

По справі виникли правовідносини щодо визнання недійсними правочинів з відступлення права вимоги, визнання права власності.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Разом з тим, вважає, що з мотивувальної частини рішення підлягає виключенню посилання суду щодо обставин реєстрації за ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки.

Мотиви відхилення/прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі, прийняття/ відхилення аргументів викладених у відзивах на апеляційну скаргу

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не була повідомлена про заміну кредитора, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, виходячи зі змісту статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30.08.2017 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та від 30.08.2017 року, укладеного між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06.04.2007 року, та визнання недійсними договорів відступлення прав за договорами іпотеки від 31.08.2017 р., укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк», та від 31.08.2017 року, укладеного між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Пунктом 8.6. кредитного договору № 014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , передбачено, що з укладанням Договору позичальник надає згоду на те, що кредитор має право повністю або частково передати (відступити) свої права та зобов`язання по цьому Договору, а також за договорами, пов`язаними із забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором, третій особі без додаткового отримання згоди позичальника.

Пунктом 4 Договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 31.08.2017 року, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», визначено, що протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати укладення Договору Первісний Іпотекодержатель повідомляє іпотекодавців за Договорами іпотеки про факт укладення Договору шляхом направлення повідомлення за формою, що є Додатком № 2 до цього Договору, та в порядку, визначеному цим Договором.

При цьому, згідно п. 12.6. кредитного договору № 014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року сторони дійшли згоди, що листи та повідомлення надсилаються Кредитором на адресу позичальника, яка вказана в Договорі (або листі про останню зміну адреси проживання).

Згідно п. 5.4. кредитного договору № 014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року обов`язок письмово повідомляти кредитора про зміну фактичної адреси не пізніше 5 днів з часу настання такої зміни покладається на позичальника - ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявне повідомлення АТ «Комерційний Індустріальний Банк» за №12.4-2822 від 05 вересня 2017 року надіслане на адресу ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитом та іпотечним договором новому кредитору - ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП». Факт надіслання підтверджується відповідним Реєстром поштових відправлень ПАТ «КІБ» за 07.09.2017 року зі штампом АТ «Укрпошта» та фіскальним чеком, згідно якого під номером 44 списку рекомендованих відправлень одержувачем зазначена ОСОБА_1 , відправлення №13682528.

Також на виконання ухвали суду про витребування доказів представником відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» надано копії повідомлень від 04 вересня 2017 року про те, що всі права вимоги банку до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06.04.2007р. та договором іпотеки від 06.04.2007 року перейшли до нового кредитора. У повідомленні зазначено новий кредитор та його банківські реквізити, а також пропоновано здійснювати виконання всіх зобов`язань за договорами на користь нового кредитора.

Отже, з огляду на вищевказане, матеріали справи містять відомості про повідомлення ОСОБА_1 про заміну кредитора, крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до приписів ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно п. 8.6. Кредитного договору, ОСОБА_1 надала згоду на передачу прав за договором, третій особі без додаткового отримання згоди позичальника.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося (див. постанову Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 910/8072/20).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/1159/19, правочини не можуть бути оспорені в суді, допоки особи не доведуть, що цими діями порушуються їхні права.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17 зазначено, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і залежно від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Щодо доводів про відсутність факту переходу права вимоги за Договорами відступлення.

31.08.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» укладений договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. і зареєстрований у реєстрі за №3220, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» перейшли права, які забезпечують зобов`язання Боржника за основним договором, а саме - за іпотечним договором від 06 квітня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О., і зареєстрованим в реєстрі за № 822, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно - п`яти-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 232,6 кв. м., житловою площею - 121,2 кв. м..

За умовами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до п. 2.2. Договору, відступлення Новому кредитору зазначених у попередньому реєстрі боржників Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру (їв) Боржників, складених за формую, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр боржників підписується Сторонами не пізніше 15 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.

При цьому в розділі 1 Договору «Визначення терміну» під датою відступлення права вимоги сторони погодили, що це дата підписання сторонами відповідного реєстру боржників, з якої до Нового кредитора переходять права вимоги за відповідними кредитними договорами. Зазначена дата не може передувати даті повного виконання Новим кредитором обов`язку сплатити Кредитору вартості Прав щодо відповідного реєстру Боржників у порядку передбаченому п. 3.2. Договору.

Згідно п. 3.2. Договору, Новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (Ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок Кредитора протягом 1 (одного) робочого дня з моменту укладення цього Договору.

Згідно п. 3.1. Договору ціна Договору визначена Сторонами у розмірі - 1 300 000,00 грн. без ПДВ - у договорі між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», та - 1 313 000,00 грн. без ПДВ - у договорі між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», відповідно.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників, останній підписаний сторонами разом з підписанням договорів відступлення права вимоги.

Матеріали справи містять копію Акту приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 30.08.2017 року, який містить перелік договорів та документації що передається новому кредитору, і є додатком до договору відступлення права вимоги та підписаний 30 серпня 2017 року - у день укладання договору відступлення. Отже, підписавши даний Акт сторони підтвердили отримання ними документації у день його підписання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта, що відповідно до п. 1 Договору відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30 серпня 2017 року, під Документацією розуміється: 1) кредитні договори з усіма додатками та змінами до них (оригінал); 2) копії паспортів, довідок про присвоєння індивідуального податкового номеру Боржників; 3) договори забезпечення (порука) з усіма невід`ємними додатками, змінами та доповненнями (оригіналами) (за наявності); 4) копії паспортів Поручителів, довідок про присвоєння індивідуального податкового номеру поручителям (за наявності); 5) документи судового та/або виконавчого провадження (за наявності); 6) інші документи, що надаються за згодою Сторін.

У п. 2.9. Договору відступлення права вимоги від 30 серпня 2017 року, укладеного між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», зазначено, що у зв`язку з відступленням прав вимоги, при умові повного виконання Новим кредитором обов`язку сплатити Кредитору вартість прав вимоги у порядку, передбаченому п.3.2. цього Договору, кредитор зобов`язується здійснити відступлення прав за Договорами іпотеки, зазначеними в Додатку № 7 до Договору, для чого укласти відповідні договори з Новим кредитором в нотаріальній формі в такі строки: - договір про відступлення прав за Договорами іпотеки за формою, передбаченою Додатком № 8 до Договору - протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту підписання сторонами Реєстру боржників. Аналогічне положення містить п. 2.9. Договору відступлення права вимоги № 114/7-4680 від 30.08.17 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ».

Отже, Договори про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки були укладені сторонами 31.08.2017 року, тобто в строки визначені умовами договорів відступлення права вимоги.

В матеріалах справи також наявні докази належного виконання кредиторами грошових зобов`язань, передбачених п. п. 3.1, 3.2 Договорів відступлення відносно сплати ціни договору, а саме - копія платіжного доручення №203 від 30.08.2017 року на суму - 1 313 000,00 грн. про перерахування ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» на рахунок ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» грошових коштів за набуття права вимоги згідно Договору відступлення права вимоги від 30.08.2017; - виписка АТ «Райффайзен Банк Аваль» по рахунку за операціями з клієнтами та Довідка про находження коштів про отримання від АТ «КІБ» грошових коштів в сумі - 1 300 000,00 грн. за відступлення права вимоги згідно п. 3.2. до Договору відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30.08.2017р.; - відповідь на запит від АТ «Райффайзен Банк Аваль» за №114/5-1800-12 від 06 березня 2020 року надана на підтвердження факту відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0049/82/72864 від 06 квітня 2007 року до ОСОБА_1 та отримання 30.08.2017 року грошових коштів від ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» в розмірі - 1 300 000,00 грн. за Договором відступлення права вимоги № 114/7-4680 від 30 серпня 2017 року.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Згідно з умовами договорів до ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» перейшли права вимоги до боржника в повному обсязі, отже, кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за іпотечним договором є ТОВ «ФК «Укрфінанс груп».

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не встановлено будь-яких порушень прав чи інтересів позивачки, яка не є стороною договору про відступлення права вимоги від 30.08.2017 року № 114/7-4680 та договору про відступлення прав за іпотечним договором від 31.08.2017 року, укладених між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та відповідних договорів між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп». Оспорювані договори не впливають безпосередньо на права та обов`язки боржника, оскільки в цьому випадку не встановлюється, не припиняється, не змінюється основне зобов`язання боржника, який має виконати свій обов`язок в обсязі і на умовах, що встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка не зазначила конкретних фактів порушення її майнових прав та інтересів внаслідок укладення оспорюваного договору та не довела, що в результаті визнання таких договорів недійсним її права будуть захищені та відновлені.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивачка фактично оспорює дійсність оспорюваних договорів в частині розміру переданої новому кредитору вимоги (розміру заборгованості за кредитним договором). Проте вказані обставини є предметом доказування та встановлення у справі за позовом нового кредитора до боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не у справі про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

У постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17, від 02 грудня 2022 року, зазначено, що законодавством не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, з розміром якого сторона не погоджується, або якщо окремі складові такої заборгованості нараховані безпідставно.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обставини, пов`язані з фактичним виконанням чи невиконанням, чи частковим виконанням зобов`язань за відповідним договором не визначаються нормами матеріального права як підстава для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за такими договорами (договору цесії). Питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за оспорюваним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги.

Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позичальника безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено в оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, боржник не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, судом першої інстанції помилково були зроблені висновки щодо обставин реєстрації у позасудовому порядку за ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» права власності на предмет іпотеки, оскільки відповідно до вимог та доводів позовної заяви правомірність реєстрації на предмет іпотеки не є предметом спору у даній справі. Тому з огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на обставини реєстрації права власності на предмет іпотеки за товариством.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Приймачука Сергія Івановича , діючого від імені ОСОБА_1 , є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів вважає, що мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання суду щодо обставин реєстрації за ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

В решті рішення суду необхідно залишити без змін.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Приймачука Сергія Івановича, діючого від імені ОСОБА_1 , -задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року - змінити.

Виключити з мотивувальної частини посилання суду щодо обставин реєстрації за ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

В решті рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 13 червня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе