Справа № 489/5189/21
Номер провадження 2/489/217/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк" або позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення боргу кредитором спадкодавця

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_2 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, тобто відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем є на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Остання прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 07.04.2021 відповідачу було направлено лист-претензію, але відповідачем ніяких дій не було вчинено. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, яка станом на дату смерті позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 30.05.2007 становить 11700,00 грн., також представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. ОСОБА_1 подала до суду відзив в якому зазначила, що вона не знала і не могла знати про те, що у померлого сина були борги за кредитними зобов`язаннями та лист-претензію щодо сплати заборгованості від представника позивача вона не отримувала. Посилання представника позивача на те, що спадкова справа була відкрита не відповідає дійсності та останній самостійно трактує відповідь нотаріуса на свою користь. ОСОБА_1 зазначила, що в позивача не має даних про те, що вона отримала свідоцтво про право на спадщину та відомостей про те, що вона фактично постійно проживала з ОСОБА_2 . Реєстрація місця проживання за однією адресою не означає, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 . Тому, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив в якій зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 27.08.2020 банком було направлено претензію кредитора від 29.07.2020 до Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст. 1281 ЦК України. Позивачу стало відомо про смерть позичальника 11.03.2020, а 27.08.2020 направлено претензію кредитора до нотаріальної контори, тому встановлений ст. 1281 ЦК У країни строк позивачем не пропущено.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

30.05.2007 між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (пізніше змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», а потім на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_2 укладено договір б/н у вигляді заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Представник позивача посилається на те, що підписавши заяву ОСОБА_2 надав свою згоду, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку позивач підтвердив випискою за період з 30.05.2007 до 24.06.2021.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н) вбачається, що кредитний ліміт змінювався (збільшувався 10.08.2013, 25.10.2013, 06.04.2017, 10.08.2017, 16.09.2017, 13.10.2017, зменшувався - 13.12.2011, 13.03.2020).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник АТ КБ «ПриватБанк» надіслав претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України від 29.07.2020 до Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Крім того, 07.04.2021 представником АТ КБ «ПриватБанк» було надіслано лист-претензію від 30.03.2021 на адресу відповідача про необхідність сплати заборгованості в розмірі 11700,00 грн.

З відповіді на претензію кредитора Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області №1144/02-14 від 31.08.2021 вбачається, що остання отримала претензію кредитора на підставі якої було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцям ОСОБА_2 буде роз`яснено зобов`язання задовольнити вимоги кредитора.

Відповідно до довідки з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №129 від 18.01.2022 право власності на 46/100 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.12.1972, зареєстрованого БТІ 19.05.1973.

З відомостей з Державного реєстру прав власності від 05.05.2023 вбачається, що будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 (сусідці) - 28/100 частки, і ОСОБА_1 - 72/100 частки (46/100 частки на підставі договору дарування від 27.12.1972, зареєстровано БТІ 19.05.1973; 26/100 частки на підставі свідоцтва про спадщину, серія та номер: 3-246, виданий 12.06.2014, видавник: державний нотаріус Першої миколаївської державної нотаріальної контори Баранова О.В.). Тобто, договір дарування був укладений задовго до смерті ОСОБА_2 та свідоцтво про право на спадщину було видано відповідачу також до смерті ОСОБА_2 .

За змістом ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України зазна чено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст. 1056-1 ЦК України).

Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

В заяві клієнта, яка підписана ОСОБА_2 зазначено, що сума кредитного ліміту становить 2300,00 грн., базова відсоткова ставка 36 % із розрахунку 360 днів в році, порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості.

Відповідно до п.п. 6.5, 6.6. Умов і правил надання банківських послуг (далі Умови і правила) клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплату винагороди банку.

При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 8.6 Умов і правил).

В п. 5.5. Умов і правил зазначено, що за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів в році.

За несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) клієнт сплачує відсотки за збільшеною відсотковою ставкою чи додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами (п. 5.5.1. Умов і правил).

Згідно з п. 5.6. Умов і правил клієнт доручає банку списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу, якщо мінімальний обов`язковий платіж вказаний в заяві клієнта і в пам`ятці клієнта.

В ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч.ч. 1-2 ст. 1282 ЦК України).

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 585/2836/16-ц від 27.07.2021 у ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 320/6489/16-ц від 21.08.2019 зазначено, що при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

З копії спадкової справи, надісланої на адресу суду за запитом, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була заведена лише на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_1 із заявою до Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини не зверталася, а тому не може вважатися такою, що прийняла спадщину.

Відповідач прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована і проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті.

З відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС від 31.03.2022 вбачається, що транспортні засоби за померлим ОСОБА_2 не реєструвалися. Представником АТ КБ «ПриватБанк» не надано жодного доказу про наявність у ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності за життя будь-якого нерухомого майна та його вартості. Будь-які інформаційні довідки про нерухоме майно, що належали безпосередньо померлому ОСОБА_2 , в матеріалах даної справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини на які вона посилається, як на підставу позову або заперечень.

Судом вжито заходів для встановлення спадкового майна ОСОБА_2 , однак докази наявності такого майна та успадкування його відповідачем відсутні.

Суд враховує, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Представником позивача не доведено наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , вартість такого спадкового майна та те, що відповідачем успадковане майно.

За такого, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.05.2023.

Суддя В. В. Кокорєв