Справа №345/1037/23
Провадження № 2/345/422/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Гапоненко Р.В.

секретаря - Баран В.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_2 яка постійно проживала в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,52 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території с.Бережниця, Підмихайлівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю факту родинних з`язків та розбіжності в прізвищах в документах: « ОСОБА_3 і ОСОБА_3 ».

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушена звернутись до суду з даним позовом

Позивачка подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що матір позивачки народилась в с.Бережниця Калуського району Івано-Франківської області. ЇЇ дошлюбне прізвище було « ОСОБА_3 ». Після одруження вона змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.6-8). В шлюбі народилась позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_4 ), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.25). У свідоцтві про народження позивачки її прізвище записано « ОСОБА_5 », а батьками записані: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 .

Як вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, батьки позивачки 25.11.1966 розірвали шлюб (а.с.19). Згідно свідоцтва про смерть, вбачається, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Згідно довідки №82 від 14.02.2023 виданої Підмихайлівським старостинським округом, вбачається, що ОСОБА_2 , як зазначено у свідоцтві про смерть і ОСОБА_2 , як зазначено у державному акті І-ІФ №0007192 є однією і тією особою (а.с.22).

Відповідно до довідки №11 від 11.01.2023 виданої Підмихайлівським старостинським округом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , дійсно є рідною дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.26).

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю факту родинних з`язків та розбіжності в прізвищах в документах: « ОСОБА_3 і ОСОБА_3 ».

Таким чином, з вищевикладеного є очевидним, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Бережниця Калуського району Івано-Франківської області.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка зазначила, що встановлення факту родинних відносин необхідно їй для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з довідки №10 від 11.01.2023 виданої Підмихайлівським старостинським округом, згідно із записом в погосподарській книзі №1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , за нею значиться земельна частка (пай) площею 0,52 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ІФ №007192 від 16.11.199 (а.с.15,28)

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ч.1ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно дост. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зіст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як передбачено ч.1ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно дост.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянкучи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на такуземельнуділянку.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , на час смерті спадкодавця проживала разом з нею, та після її смерті вступила в управління та користування спадковим майном, тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Крім неї, інших спадкоємців, які б в установленому законом порядку звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядкуст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбаченуст. 1241 ЦК України, не має. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного ст.ст.81, 152 ЗК України, ст.ст. 293, 315, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268,1269,1270,1272 ЦК України, постанови ВСУ №5 від 31.03.1995 року , керуючись ст.ст. 12,13,263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Бережниця Калуського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на земельну ділянку площею 0,5164 га кадастровий номер :04:001:0338 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новицької сільської ради за межами населеного пункту с.Бережниця, Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: