РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2023 р. Справа № 596/826/21

Провадження № 2/596/15/2023 Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.

за участю представника відповідача адвоката Печінки П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів на утримання дитини з матері,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з нього як батька, звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються із нього на підставі виконавчого листа, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області 06.12.2019 року та стягнення аліментів з відповідачки на його користь на утримання дитини. Посилається на те, що з 18.07.2015 року по 16.01.2021 рік перебували з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який 16.01.2021 року на підставі рішення суду розірвано. В шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поскільки відповідач з січня 2017 року ніде не працювала, то усі витрати по утриманні сім`ї та здійсненні заощаджень до сімейного бюджету, було покладено на позивача. В липні 2019 року відповідачка забрала усі заощадження та з сином самовільно переїхала на проживання до своїх батьків, чим штучно створила ситуацію з метою отримання аліментів на дитину. За час перебування за кордоном на заробітках, ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина та рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29.11.2019 року ухвалено про стягнення аліментів в користь відповідачки. Після повернення в Україну у грудні 2019 року він продовжував утримувати сім`ю і дитину, тому за усною домовленістю після примирення колишня дружина відмовилась від аліментів. Однак заборгованість зі сплати аліментів збільшувалась. З вересня 2020 року по грудень 2020 року відповідач перебувала за межами України та дитина перебувала на повному утриманні його батьків, а з січня 2021 року по даний час на його утриманні. Відповідач з цього часу не бере ніякої участі у вихованні і утриманні дитини. На підставі наведеного, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача в його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; припинити з 15.12.2020 року стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, що здійснюється на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29.11.2019 року в справі №596/1638/19; звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментах, які підлягали стягненню із нього на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області №596/1638/19, сформованої за період з 15.12.2020 року по дату ухвалення рішення суду. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Печінка П.В. подав відзив на позов, у якому зазначає що ОСОБА_2 не заперечує щодо позовних вимог в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах за період з вересня 2020 року по 11 серпня 2022 року, незважаючи на те, що обставини перебування дитини на утриманні позивача умисно ним створені унаслідок вчинення ним кримінального карного діяння та послідуючого ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування. 11 серпня 2022 року відповідач пов`язує із датою ухвалення судом рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року в справі №596/302/21, яким позивачу відмовлено у задоволенні зустрічного позову та визначено місце проживання дитини разом із мамою ОСОБА_2 . Невизнання судом такої дати завершення строку заборгованості буде заохочувати позивача до продовження у неправомірний спосіб перешкоджати матері дитини здійснювати її виховання та утримання. Щодо решти позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні, оскільки при вирішенні даного спору суд має виходити з інтересів дитини. Окрім того, виплата аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини за судовими рішеннями саме з відповідачкою. В судове засідання позивач, його представник не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.05.2023 року підтримав доводи викладені у відзиві та уточнив, що відповідач визнає позовні вимоги в частині звільнення частково ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються із нього на підставі виконавчого листа, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області 06.12.2019 року лише за період з 15 грудня 2020 року по 11 серпня 2022 року включно. Дійсно в зазначений період часу дитина проживала з батьком. 11.08.2022 року судом ухвалено рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Хоростківської міської ради про визначення місця проживання дитини, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні зустрічного позову та визначено місце проживання дитини разом із мамою ОСОБА_2 . Дане рішення набрало законної сили та позивачем не виконується. На даний час в провадженні суду перебуває справа за позовом відповідача до ОСОБА_1 про відібрання дитини. Щодо решти позову просить відмовити.

Суд, дослідивши докази, подані сторонами, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.

За правилами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, які підлягали стягненню з нього на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області №596/1638/19, сформованої за період з 15.12.2020 року по дату ухвалення рішення суду; припинити з 15.12.2020 року стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 та стягувати з відповідача в його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 щомісячно, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на ту обставину, що дитина фактично проживає з ним, а не з матір`ю та перебуває на його утриманні.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Судом встановлено, що сторони по справі з 18 липня 2015 року до 16 січня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 .(а.с.8,9 т.1) З моменту реєстрації шлюбу та до липня 2019 року сторони та їхній малолітній син проживали разом на АДРЕСА_1 .(а.с.5 т.1) З липня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 разом із дитиною стала проживати у с.Постолівка, Чортківського (раніше Гусятинського) району Тернопільської області.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2019 року в справі № 596/1638/19 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Цим рішенням встановлено, що на час вирішення справи малолітній син сторін проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 у с.Постолівка Гусятинського (Чортківського) району Тернопільської області(а.с.4, 41-42 т.1) З дня постановлення рішення про стягнення аліментів ОСОБА_2 виконавчий лист до виконання не пред`являла.

Згідно постанови головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби міста Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Путятинської М.О. ВП №65453130 від 17 травня 2021 року, останньою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №596/1638/19 від 06.12.2019 року, виданого Гусятинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття(а.с.13 т.1).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів гол.державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби міста Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Путятинської М.О. ВП №65453130, заборгованість по стягненню аліментів у боржника ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року-2786,67 грн, 15.12.2020 року-13 236,02 грн., станом на 01 січня 2021 року-13 731,66 грн., станом на 01 січня 2022 року-25 577,16 грн., станом на 01.10.2022 року -35 178, 66 грн., про що свідчать розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 18.10.2022 року(а.с.5 т.2), від 19.10.2022 року (а.с.4 т.2).

Тобто, виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини відкрито 17 травня 2021 року, рішення про стягнення аліментів ОСОБА_1 не виконується.

Як встановлено, з 15 грудня 2020 року малолітній ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з батьком ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_5 , дідусем ОСОБА_6 та перебуває на утриманні батька ОСОБА_1 з 15 грудня 2020 року (а.с.6,7), що не заперечується стороною відповідача.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року в справі №596/302/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Хоростківської міської ради про визначення місця проживання дитини, визначено місце проживання дитини малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В задоволенні зустрічного позову-відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 17 листопада 2022 року. (а.с.12-19, т.2).

В рішенні встановлено наступне: "Рішенням Гусятинського районного суду від 09.12.2021 року в справі №596/825/21, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відмовлено. (а.с.167-170, т.2).

З метою визначення місця проживання дитини у законний спосіб, позивач ОСОБА_2 звернулася із заявою до органу опіки та піклування Гусятинської РДА. Комісія з питань захисту прав дитини при Гусятинській РДА провівши перевірку 30.12.2020 року прийняла рішення №1 на підставі якого, голова Гусятинської РДА виніс розпорядження №4/02-34 від 16.01.2021 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 із його матір`ю ОСОБА_2 . (а.с.16, 22 т.1)...

Як встановлено, 27 грудня 2020 року ОСОБА_2 під час відвідин сина в с.Сорока в присутності дитини було завдано ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження.

Вироком Гусятинського районного суду від 27 січня 2022 року, ухваленим в кримінальному провадженні №0000106, внесеному в ЄРДР 28 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_1 визнано винуватим в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді арешту на строк два місяці.

За результатами розгляду кримінального провадження судом встановлено, що «27 грудня 2020 року близько 11:00 год. ОСОБА_2 , з метою відвідати свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , увійшла в домогосподарство, яке розташоване за адресою с. Сорока Хоростківської територіальної громади, Чортківського району Тернопільської області, де перебувала біля 5 хвилин. Надалі ОСОБА_2 взявши на руки свого сина ОСОБА_4 понесла його в сторону виходу із домогосподарства. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_1 наздогнав свою колишню дружину біля входу в домогосподарство та з мотивів неприязних відносин, умисно наніс кулаком правої руки один удар в потиличну ділянку голови ОСОБА_2 , від якого остання, із сином на руках, впала на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 стоячи з правого боку від потерпілої, умисно кулаками обох рук наніс не менше десяти ударів в ділянку голови ОСОБА_2 , чим останній спричинив тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, підтверджена об`єктивною неврологічною симптоматикою (послаблення конвергенції, позитивні симптоми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , незначна анізорефлексія, горизонтальний ністагм, гіпергідроз долоней та стоп); закритий перелом кісток спинки носа із незначним зміщенням, підтверджений рентгенологічно, а також синці на обличчі, волосистій частині голови, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я.

Окрім наведеного, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , однією із ніг умисно наніс декілька ударів в ліву падпахвинну ділянку та ліве плече, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синців на лівій падпахвинній ділянці та на лівому плечі та у середній третині лівого плеча по зовнішній поверхні, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких.» (а.с.171-177,т.2).

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду від 30 березня 2022 року, вирок суду відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 125 КК України, залишено без змін. (а.с.178,т.2).

Відповідно до положень ч.2 ст. 532 КПК України вирок суду набрав законної сили 30 березня 2022 року»….

Згідно висновку органу опіки та піклування Гусятинської селищної ради від 20 травня 2021 року № 754/04-14, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_2 . (а.с.94-95, 178-180 т.1).

Із висновку слідує, зокрема, що органом опіки та піклування встановлено відмову батька виконувати розпорядження голови Гусятинської РДА про визначення місця проживання дитини з матір`ю від 16.01.2021 року та передати дитину матері. Також вони погодились з висновком попереднього органу опіки та піклування Гусятинської РДА щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Хоростківської міської ради від 19.11.2021 року, діючи в інтересах дитини, Служба у справах дітей вважала за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_2 , жителькою АДРЕСА_2 (а.с.41-50, 51-69 т.2).

При цьому органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 чиняться перешкоди ОСОБА_2 в спілкуванні з малолітньою дитиною., вони не сприяють в спілкуванні дитини з мамою. Коли мати приходить відвідувати сина за місцем його проживання в с. Сорока вони контролюють ці зустрічі, фільмують все на телефон, коментують та знецінюють подарунки ОСОБА_2 , які вона принесла сину. 14.09.2021 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до служби у справах дітей Хоростківської міської ради допомогти їй у вирішенні питань побачень з сином, оскільки колишній чоловік неодноразово різними способами чинив всякого роду перешкоди і унеможливлював тим самим брати участь у вихованні сина. (а.с.41-50, 51-69 т.2).

Обставини чинення перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні з сином, налаштовування малолітньої дитини проти матері її близькими родичами (батьком, дідусем, бабусею), застосування до неї насильства, підтверджуються також дослідженими в судовому засіданні актами обстежень, актами оцінки потреб сім`ї, висновками оцінки потреб сім`ї, вироком та постановами суду…».

Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведене та те, що судовим рішенням від 11 серпня 2022 року в справі №596/302/21 визначено місце проживання дитини з матір`ю та відмовлено в зустрічному позові про визначення місця проживання з батьком, яким встановлено, що мало місце невиконання ОСОБА_1 рішення №1 органу опіки та піклування Гусятинської РДА щодо визначення місця проживання дитини від 30.12.2020 року, на підставі якого голова Гусятинської РДА виніс розпорядження №4/02-34 від 16.01.2021 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 із його матір`ю ОСОБА_2 . Суд дійшов висновку про доведеність наявності обставин чинення перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні з сином, налаштовування малолітньої дитини проти матері її близькими родичами (батьком, дідусем, бабусею), застосування до неї насильства.

З наведеного слідує, що батько змінив місце проживання дитини без згоди матері та дитина не проживає з матір`ю всупереч бажанню останньої та не у визначеному місці проживання дитини в судовому рішенні в справі №596/302/21.

Як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, ОСОБА_1 рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю не виконується та дитина продовжує проживати з позивачем, у зв`язку з чим ОСОБА_2 подано позов про відібрання дитини.

З інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що в провадженні Гусятинського районного суду Тернопільської області перебуває справа №596/1560/22 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Печінка Павло Володимирович до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки і піклування Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області про відібрання та передачу дитини на утримання та виховання її матері.

Враховуючи вищенаведене, те, що на день розгляду справи судове рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 є чинним, судовим рішенням від 11 серпня 2022 року в справі №596/302/21 визначено місце проживання дитини з матір`ю, що батько змінив місце проживання дитини без згоди матері та дитина не проживає з матір`ю всупереч бажанню останньої, підстави для стягнення аліментів з відповідачки в користь позивача з часу звернення до суду з 11.06.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, відсутні.

Щодо позовної вимоги про припинення стягнення аліментів та звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, які підлягали стягненню з нього на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області №596/1638/19, сформованої за період з 15.12.2020 року по дату ухвалення рішення суду, то в даному випадку, враховуючи вищенаведене та те, що відповідач визнає позовні вимоги в частині звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами з період з 15 грудня 2020 року(проживання дитини з батьком, одночасно зазначаючи про те, що таке мало місце не з її волі, а внаслідок умисних дій позивача по утриманню дитини) по 11 серпня 2022 року(дату ухвалення судом рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю); що нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина, тому суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, а саме, за період з 15 грудня 2020 року по 11 серпня 2022 року.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів з матері, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), інтересах якого діє адвокат Турчин-Кукаріна Ірина Вікторівна(на підставі ордеру ВО №1042335 від 21.10.2022 року) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ), в інтересах якої діє адвокат Печінка Павло Володимирович (на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №561 від 23.07.2021 року) про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів на утримання дитини з матері задовольнити частково.

Звільнити частково ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються із нього на підставі виконавчого листа, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області 06.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, за період з 15 грудня 2020 року по 11 серпня 2022 року включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Е.М. Митражик