Номер провадження 2/754/875/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Буша Н.Д.,

секретаря судового засідання - Зануди І.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 19.01.2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклик) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Обгрунтовуючі вимоги позову ОСОБА_1 посилається на те, що 03 жовтня 2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з позивачем, спір за місце проживання дитини відсутній. Підставою для розірвання шлюбу між сторонами є те, що з 28 листопада 2022 року сторони не поживають спільно, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство сторони разом не ведуть. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за вказаним позовом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

20.01.2023 року від відповідача на адресу суду надійшло відзив на позовну заяву. Обгрунтовуючи відзив відповідач посилається на те, що позов він не визнає і заперечує проти його задоволення. Сторони перебувають в шлюбі більше 13 років, від шлюбу у сторін народилась дочка. На час звернення до суду, на думку відповідача, жодних підстав для розірвання шлюбу немає. Викладені позивачем в позові обставини не відповідають дійсності. Відповідач вважає, що бажання позивача розірвати шлюб не відповідає її дійсній волі. До недавнього часу сім`я сторін була дружня і жила в повній злагоді та благополуччі. За час спільного проживання та ведення господарства відповідач з метою створення комфортних умов для сім`ї, придбав двокімнатну квартиру, нежитлове приміщення та паркомісце. Проте, з невідомих для відповідача причин, позивач стала звинувачувати його у відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння та поглядів на життя щодо виховання їх доньки. З 28.11.2022 року позивач переселилась від відповідача і стала проживати окремо. На неодноразові пропозиції відповідача щодо з`ясування причини зміни її ставлення до нього, позивач категорично відмовляється від особистих зустрічей і навіть спілкування телефоном. Крім цього, на жаль, позивач стала обмежувати відповідача у спілкуванні з донькою. У зв`язку з чим стосунки позивача погіршилися не тільки відповідачем, а й з його батьками. Пропозиції батьків відповідача щодо спілкування з нею та дитиною також повністю ігноруються. Для відповідача є незрозумілою така поведінка позивача, зі свого боку він жодних підстав для цього не надавав. Відповідач хоче зберегти сім`ю, і вважає, що їх подальше спільне життя подружжя можливе. Тому просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд винести рішення про задоволення позову, строк на примирення позивач просила не надавати.

Відповідач та представник відповідача заперечували щодо задоволення позову, просили суд розглянути клопотання щодо надання сторонам строку на примирення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечували щодо заявленного клопотання та вважають, що строк на примирення не надасть позитивного результату, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні стосунки налагодити неможливо. Позивач просила врахувати, що не перешкоджає відповідачу спілкуватися з дитиною, а відтак відносини з дитиною просила не пов`язувати із збереженням шлюбу з відповідачем.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року у задоволенні клопотання щодо надання сторонам строку на примирення було відмовлено.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1290, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

На теперішній час подружня проживає окремо, а також зважаючи на те, що між сторонами відсутні дійсні відносини, притаманні подружжю, а також з огляду на те, що позивач категорично заперечує можливість спільного життя з відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу обґрунтована, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 19,78, 81,82, 89, 206, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 105, 112, 114-115 СК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: не відомо) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) зареєстрований 03 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1290 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: не відомо) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 13.06.2023 р.

Суддя Н.Д.Буша