ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1782/22

Провадження № 22-ц/4820/1203/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю представника апелянта адвоката Карасевича В.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року, суддя Шафікова Ю.Е., у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», про визнання недійсним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди,

встановив:

В грудні 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу.

Підставою для стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу стало рішення засідання комісії позивача, оформлене протоколом №14 від 29.04.2022 року, яким задоволено акт про порушення № КМ000277 від 17.02.2022 року, а також затверджено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 199156,43 грн.

В лютому 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», про визнання недійсним та скасування рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», оформлене протоколом засідання комісії оператора ГРМ АТ «Хмельницькгаз» з розгляду актів про порушення від 29.04.2021 року в частині задоволення акту про порушення № КМ000277 від 17.02.2022 року та затвердження акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу за період з 25.09.2021 року по 16.02.2022 року в сумі 199156,43грн. та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.04.2023 року провадження у справі №674/1782/22 за первісним позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу закрито. За зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання недійсним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди, закрито в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення. Повернуто АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» з державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн. Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн.

Закриваючи провадження у справі у відповідній частині та вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходив з того, що рішення АТ «Хмельницькгаз», на підставі якого було нараховано кошти на оплату недооблікованого об`єму природного газу за період з 25.09.2021 року по 16.02.2022 року, стягнення яких стало предметом первісного позову, скасовано АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз».

Оскільки підстави для стягнення коштів відсутні, тому відсутній і предмет спору за первісним позовом, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

У зустрічному позові ОСОБА_2 просила визнати нечинним та скасувати рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення від 29.04.2022 року, яке на даний час скасовано, тому в цій частині зустрічного позову предмет спору також перестав існувати та провадження у справі підлягає закриттю.

Витрати на правничу допомогу на суму 6500 грн. суд вважав співмірними зі складністю цієї справи, фактично наданим адвокатом обсягом послуг у суді на даній стадії судового розгляду, та такими, що відповідають критерію реальності таких витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, просив її скасувати, вирішити питання судових витрат.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що зустрічним позивачем не було подано відповідної заяви з попереднім розрахунком витрат на правову допомогу з першою заявою по суті в справі.

Апелянту не було направлено документів, які підтверджують понесення зустрічними позивачами витрат на правову допомогу, заявлений ними розмір витрат є неспівмірним із реальною необхідністю їх понесення.

Судовий розгляд у решті позовних вимог за зустрічним позовом триває, тому питання про розподіл витрат на професійну допомогу має вирішуватися під час прийняття судом остаточного рішення у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримала оскаржувану ухвалу суду, яка відповідає вимогам процесуального закону.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в суд не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності з вимогами ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що в провадженні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу в загальній сумі 200778,04 грн., та зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення від 29.04.2022 року в частині задоволення акту про порушення №КМ000277 від 17.02.2022 року та затвердження акту-розрахунку недооблікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 25.09.2021 року по 16.02.2022 року, стягнення 110000 грн. моральної шкоди та судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2023 року було проведено засідання комісії АТ «Хмельницькгаз» за участю споживача ОСОБА_1 , під час якого було прийнято рішення про скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення, оформлене протоколом №14 від 29.04.2022 року, яким задоволено акт про порушення №КМ000277 від 17.02.2022 року, затверджено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 199156,43 грн., а також прийнято рішення про скасування акта про порушення №КМ000277 від 17.02.2022 року.

Частиною першою статті 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі. Зокрема, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, зустрічний позов ОСОБА_2 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» був обумовлений неправильними діями відповідача, які виразилися у прийнятті останнім оскаржуваного рішення, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення від 29.04.2022 року, яке в подальшому комісією АТ «Хмельницькгаз» було скасоване.

При цьому, як вбачається зі змісту протоколу засідання комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» з розгляду актів про порушення від 11.04.2023 року, члени комісії погодилися з доводами юриста ОСОБА_4 щодо відсутності підстав для задоволення акта про порушення №КМ 000277 від 17.02.2022 року, у зв`язку з чим одноголосно вирішили скасувати рішення комісії з розгляду акта про порушення, оформлене протоколом №14 від 29.04.2022 року, яким задоволено акт про порушення №КМ 000277 від 17.02.2022 року та затверджено акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу в сумі 199156,43 грн.

Таким чином, висновок суду щодо неправомірних дій позивача за первісним позовом, що стало наслідком звернення до суду з необґрунтованими позовними вимогами слід визнати правильним, у зв`язку з чим з АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається зі змісту угоди про надання правової допомоги від 20.01.2023 року, звіту та взаємозвірки про надану правничу допомогу від 25.04.2023 року, квитанції про оплату від 25.04.2023 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь адвоката Ткачука В.О. сплачено 10000 грн. за надану правничу допомогу та 7200 грн. транспортних витрат адвоката.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, врахувавши, що провадження у справі за зустрічним позовом триває, а участь у засіданні комісії АТ «Хмельницькгаз» не належить до витрат із правової допомоги у даній справі, дійшов обґрунтованого висновку щодо визначення розміру правничої допомоги в сумі 6500 грн., що відповідає критеріям розумності та співмірності.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами оскаржуваного судового рішення та невірного тлумачення норма процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 червня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова