Справа №569/1350/23
19 квітня 2023 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином 23-х років на період навчання.
Позовну заяву мотивує тим, що 01 травня 1997 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Шубківською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 5. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2010 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у 2022 році вступив до Рівненської філії Європейського університету IV рівня акредитації і наданий час навчається на 1 курсі денної форми навчання освітнього рівня «Бакалавр» на контрактній основі, стипендію не отримує. Загальна вартість освітньої послуги за 4 роки згідно з умовами договору про навчання не включає оплату за проживання в гуртожитку, додаткові освітні послуги та становить 56 000 грн. Перший та другий семестри навчання були оплачені нею у розмірі 14 000 грн. двома платежами по 7 000 грн. в жовтні 2022 року та в січні 2023 року.
Їх повнолітній син, який продовжує навчання, не має джерел доходу, вимушений перебувати на її повному матеріальному утриманні. Вона сплачує за навчання сина, він проживає з нею і вона забезпечує його одягом, взуттям, необхідними засобами гігієни, продуктами харчування, необхідними для навчання знаряддями, ліками, вітамінами, мінералами (в 2014 році в нього було виявлено вірусне захворювання - інфекційний мононуклеоз. Ця хвороба потребує пожиттєвого лікування та раціону, збагаченого вітамінами, і мінералами), засобами для корекції зору (міопія сл.ст.). Вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки не працює та перебуває на обліку як безробітна в Рівненському МЦЗ з 07 квітня 2022 року по даний час, інших видів доходу не має.
Відповідач достатню матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач працює у Центральній міській лікарні завідувачем хірургічного відділенні поліклініки і має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина.
Оскільки ОСОБА_3 є студентом 1 курсу, перебуває на контрактній формі навчання, стипендію не отримує та не працює, у нього є право на отримання матеріальної допомоги на період навчання до досягнення двадцяти трьох років, а саме у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу батька щомісячно.
У судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується її розпискою. 19 квітня 2023 року позивач подала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань.
Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 29 січня 2005 року.
27 березня 2023 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 19 квітня 2023 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 07 жовтня 2003 року.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2010 року в справі №2-11838/10 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Шубківською сільською радою Рівненського району Рівненської області 01 травня 1997 року, розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їхніх малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову 04 серпня 2010 року.

ОСОБА_3 у 2022 році вступив до Рівненської філії Європейського університету ІV рівня акредитації і навчається на 1 курсі денної форми навчання освітнього рівня «Бакалавр». Початок навчання 03 жовтня 2022 року і термін закінчення навчання - 30 червня 2026 року. Навчається на контрактній основі, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою Рівненської філії Приватного вищого навчального закладу «Європейський університет» №16 від 24 жовтня 2022 року.

05 вересня 2022 року між Приватним вищим навчальним закладом «Європейський університет» та ОСОБА_1 укладено Договір про навчання №01/22, згідно якого загальна вартість освітньої послуги за навчання ОСОБА_3 протягом 4 навчальних років не включає оплату за проживання в гуртожитку, додаткові освітні послуги та становить 56 000 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 03 жовтня 2022 року та 02 січня 2023 року сплачено Приватному вищому навчальному закладу «Європейський університет» за навчання ОСОБА_3 загалом 14 000 грн. 00 коп.

Як слідує з трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05 липня 2022 року не працює.

ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Рівненському МЦЗ з 07 квітня 2022 року і за період з 07 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року вона отримала дохід в розмірі 32 339 грн. 35 коп., що підтверджується довідкою, виданою Рівненською філією Рівненського ОЦЗ Державного центру зайнятості № 01-40/127 від 23 січня 2023 року.

Також, як слідує з медичних документів ОСОБА_3 має ряд захворювань, в зв`язку з чим йому призначено лікування.

Як встановлено судом відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги сину ОСОБА_3 на період навчання. Протилежного суду не доведено.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Встановивши, що ОСОБА_3 досягнув повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком ОСОБА_3 , зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати. Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, стан здоров`я ОСОБА_3 , його потреби, а також матеріальне становище відповідача, який перебуває у працездатному віці та має на утриманні ще одного неповнолітнього сина. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю.

На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 24 січня 2023 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 24 січня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 19 квітня 2023 року.

Суддя О.О. Першко