Справа № 302/967/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір`я Закарпатської області в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного догляду, так як самостійно не здатен забезпечити свої життєві потреби. Заявник проживав разом із ним та доглядав за хворим ОСОБА_2 до призову на службу в ЗСУ.

Інших осіб, які можуть здійснювати догляд за хворим не має.

Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою, в якій висловлено прохання встановити факт, що він здійснює постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я потребує постійного стороннього догляду, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Ухвалою суду від 23 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розгляду справи без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Від Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розгляду справи без участі їх представника, заперечення проти вимог заяви відсутні.

ОСОБА_2 подав належним чином посвідчену заяву, в якій висловив позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просив розглянути справу без його участі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Висновку №430 та виписки із протоколу ЛКК від 24.03.2023, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 10, 11).

За змістом довідки Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 24.03.2023 №333, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного стороннього догляду від сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з нездатністю до самообслуговування (а.с. 12).

З акту обстеження від 04.05.2023 вбачається, що ОСОБА_2 хворіє та не може сам себе обслуговувати. Неодноразово проходив лікування в Міжгірській районній лікарні, має діагноз: «ІХС. Стенокардія напруги і спокою. ФК ІІІ К/атеросклеротичний СН II Б» згідно Висновку №430 та виписки із протоколу ЛКК №431 від 24.03.2023.

ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду сина ОСОБА_1 через нездатність до самообслуговування.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_2 , його син ОСОБА_1 здійснював за ним постійний догляд до моменту призову на службу, а саме: закуповував необхідні медикаменти, продукти харчування, забезпечував проведення необхідних гігієнічних процедур, харчування хворого, виконував інші роботи, пов`язані з доглядом за хворим батьком. Постійний догляд за ним здійснював його син ОСОБА_1 на його особисте прохання, добровільно на безоплатній основі, так як інші особи, які могли б вести догляд, відсутні (а.с. 13).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником до призову його на військову службу постійного догляду за особою похилого віку.

Суд також зауважує, що Висновок №430 та виписка із протоколу ЛКК №430, згідно яких ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, виконані 24.03.2023, тобто після здійснення заявником постійного догляду, а тому ці обставини не можуть бути складовою встановленого факту, у зв?язку із чим вимоги заяви підлягають частковому задоволенню.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку.

Принагідно констатуючи суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до призову на військову службу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією, тобто до 17.11.2022, здійснював постійний догляд на безоплатній основі за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності інших осіб, які могли здійснювати такий догляд.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 14 червня 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.