Справа № 161/3724/23 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/556/23 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Матвійчук Л. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом.

Покликалось на ті обставини, що товариством було запропоновано необмеженому колу фізичних осіб-резидентів України скористатися банківськими послугами в межах проекту Monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Особливістю вказаного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень.

Крім того, позивач вказав, що 25 травня 2020 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 , шляхом підписання останнім анкети-заяви, у якій зазначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, було укладено кредитний договір

Після чого, згідно умов укладеного договору, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Також зазначав, що порушуючи умови договору, відповідач зобов`язання з повернення коштів за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього станом на 13 грудня 2022 року виникла заборгованість, яка складається із тіла кредиту у розмірі 65170 грн 14 коп., яку позивач просив суд стягнути з останнього на свою користь та відшкодувати йому понесені судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25 травня 2020 року в розмірі 65170 грн 14 коп. та 2684 грн судового збору.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити і стягнути на його користь суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував того, що підписана ним анкета-заява не містить жодних істотних умов властивих для кредитного договору і без підписання кредитором відповідних умов, тарифів, паспорта споживчого кредиту не може свідчити про існування між сторонами спору договірних зобов`язань.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач АТ «Універсал Банк», вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у вказаній позивачем сумі як тіло кредиту і у встановлений договором строк не повернув кредитодавцю АТ «Універсал Банк», то дані грошові кошти підлягають стягненню з нього на користь банку.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Встановлено, що позивачем АТ «Універсал Банк» надає послуги у межах проекту monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є - платіжні картки monobank.

Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Також, з наявних в матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що 25 травня 2020 року представником АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, що свідчить про укладення між сторонами спору кредитного договору (а.с. 9).

Зі змісту анкети-заяви слідує, що позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та зобов`язався виконувати його умови.

До кредитного договору банком, долучено Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/ Universal Bank в редакції затвердженої протоколом правлінням банку № 46 від 24 листопада 2021 року, витяг з тарифів за картою monobank.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 13 грудня 2022 року заборгованість становить 65170 грн 14 коп., яка складається з 65170 грн 14 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 7-8).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що

«у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

Такі висновки були викладені у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 в справі № 697/302/20 за аналогічних обставин за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитом по платіжній картці monobank.

Також з матеріалів справи встановлено, що анкета-заява підписана відповідачем ОСОБА_1 25 травня 2020 року не містить строків здійснення періодичних платежів, процентної ставки за користування кредитними коштами крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а. с. 9).

Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/ Universal Bank, тарифи за карткою monobank, паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, надані до позову не підписані ані позивачем, ані відповідачем ні власноруч, ні за допомогою електронного підпису.

Доказів, які б свідчили про те, що зазначені документи були підписані відповідачем електронним підписом, в тому числі в мобільному додатку позивача, в матеріалах справи не містяться та сторонами в процесі розгляду справи не подавались.

Разом з тим, оскільки відповідач фактично користувався грошовими коштами, наданими позивачем, що підтверджується наявною в матеріалах справи і наданою банком письмовою випискою руху коштів по картці від 05 квітня 2023 року, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 повинен повернути банку різницю між сумами, які були ним використані та повернені, відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 25 травня 2020 року, яка станом на 13 грудня 2022 року становить (65170,14 - 26234,47) 38935 грн 67 коп.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 25 травня 2020 року у розмірі 38935 грн 67 коп., на думку колегії суддів є обґрунтованими і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Оскільки, зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції під час прийняття ним оскаржуваного рішення, то дане рішення в частині розміру грошової суми кредитної заборгованості і судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, слід змінити.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана відповідачем підлягає до задоволення частково, а оскаржуване ним рішення місцевого суду зміні.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так як позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено частково на 59,7%, тому сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1603 грн 54 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк».

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено на 40,3 % тому судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1622 грн 48 коп. підлягає стягненню з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 .

Шляхом взаємозаліку зазначених сум з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 18 грн 94 коп. (1622,48 - 1603,54).

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 25 травня 2020 року у сумі 38935 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн 67 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 18 (вісімнадцять) грн 94 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді