Справа № 539/3517/22
Провадження № 2/539/130/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

з участю секретаря судового засідання Ковтун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, треті особи Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А, відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради, представник позивача - Садовий В.В., представник відповідача - Чабаненко В.О.,

встановив:

27 лютого 2023 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, треті особи Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А, відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради.

Зустрічну позовну заяву позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хорошки Лубенського району Полтавської області за місцем свого проживання померла ОСОБА_3 , 1938 року народження. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,1697 га, розташована на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер :18:002:0004. Ця земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту №238579, виданого Лубенською райдержадміністрацією 14.07.2003 року на підставі її розпорядження від 11.04.2003 року №179. За життя ОСОБА_3 склала два заповіти. Першим 07.05.1999 року вона все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона матиме право, заповіла своєму онукові ОСОБА_2 . Цей заповіт був посвідчений того ж дня секретарем Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області Феєр Л.В. за реєстровим №20. В подальшому ОСОБА_3 маючи похилий вік і переконавшись, що її внук ОСОБА_2 , виїхав з місця реєстрації, ніяким чином не збирається їй допомагати і навіть періодично провідувати, вирішила змінити свою попередню думку і уклала другий заповіт 15.01.2014 року на все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона матиме право, на користь ОСОБА_1 , свого рідного сина, який здійснював за нею постійний догляд. Цей заповіт аналогічно був посвідчений того ж дня секретарем Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області Феєр Л.В. за реєстровим №1. Укладаючи новий заповіт відносно того ж об`єкту спадкування ОСОБА_3 мала намір усунути від спадкування онука ОСОБА_2 і передати всю спадщину своєму сину ОСОБА_1 . Отже, своїм новим заповітом на користь ОСОБА_1 від 15.01.2014 року заповідач ОСОБА_3 скасувала свій попередній заповіт від 07.05.1999 року на користь ОСОБА_2 ОСОБА_2 в своїй первісній позовній заяві посилається на вимоги ст.1257 ч.1 ЦК України та постанову Полтавського апеляційного суду від 12.07.2021 року у цивільній справі №539/1628/20, якою встановлено, що заповіт ОСОБА_3 від 15.01.2014 року є нікчемним, тобто складеним з порушення вимог щодо його посвідчення. Судом було встановлено, що секретар Хорошківської сільської ради Лубенського району Феєр Л.В. не мала повноважень на посвідчення заповіту. Але ця ж сама секретар Хорошківської сільської ради Лубенського району Феєр Л.В. також не мала відповідних повноважень при посвідченні заповіту від 07.05.1999 року на користь ОСОБА_2 і він також є нікчемним. Отже, нікчемність заповітів і їх скасування, тягне за собою наслідки спадкування за законом. Відповідно ст.1261 ЦК України син померлої ОСОБА_1 відноситься до першої черги спадкування за законом. Факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент смерті останньої за адресою АДРЕСА_1 , встановлений рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.12.2019 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 10.03.2020 року. Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ОСОБА_2 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 за місцем її проживання адресою АДРЕСА_1 , не проживав з 2012 року і догляд за нею не здійснював, що підтверджується довідкою Хорошківської сільської ради від 25.04.2019 року та встановлено рішенням Лубенського міськрайонного суду від 21.12.2019 року. На похованні померлої не був, про смерть бабусі дізнався від дітей ОСОБА_1 , отже спадщину в розуміння ст.1268 ЦК України не приймав.

12 квітня 2023 року ухвалою суду прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування зустрічний позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, треті особи Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А, Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради та зустрічні позовні вимоги об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

01 травня 2023 року ухвалою суду закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

01 травня 2023 року підготовче провадження у цивільній справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, треті особи Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А, Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд зустрічної позовної заяви без його участі та участі позивача. Позов підтримали та просили його задовільнити. Судові витрати просить залишити за сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, представник відповідача ОСОБА_5 надав до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі та участі відповідача ОСОБА_2 . Зустрічний позов ОСОБА_1 визнають. Судові витрати просять залишити за сторонами.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, при розгляді даного спору покладаються на позицію суду.

Представник третьої особи Приватного нотаріусу Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 березня 2019 року, виданим Виконавчим комітетом Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №06 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,17 гектарів, кадастровий номер :18:002:0004, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Земельна ділянка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право на земельну ділянку виданого 14.07.2003 року (а.с.123).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Полтавської області Юренко М.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Лубенського нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.114).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, громадянин ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно фактично не проживав за даною адресою і догляд за хворою ОСОБА_3 не здійснював (а.с. 115).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, громадянин ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , постійно фактично проживав за адресою АДРЕСА_1 , і здійснював догляд за матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 116).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, останніми місцем реєстрації ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було АДРЕСА_1 . На час її смерті за даною адресою був зареєстрований її онук ОСОБА_2 (а.с. 116).

21 грудня 2019 року рішенням суду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Юрченко М.А. про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.117-119).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 березня 2023 року рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2019 року залишено без змін (а.с.121-122).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року № 439.

Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд вважає, що відповідачем Територіальною громадою в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області ніякі права позивача не порушено та не оспорено, у даних спірних правовідносинах орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області необхідно відмовити.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст. 12, 13, 76, 81, 209, 211, 247, 258, 264, 265, 268, 294, 315 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки площею 4,1697 га кадастровий номер :18:002:0004 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 16 травня 2023 року.

Суддя Я.В. Просіна