ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Суми

Справа №592/733/23

Номер провадження 22-ц/816/678/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 10 березня 2023 року в складі судді Катрич О.М., ухвалене в м. Суми,

в с т а н о в и в:

19.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 1000 доларів США.

Свої вимоги мотивував тим, що ним була надана позика ОСОБА_2 , а саме грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, на підтвердження чого відповідачем 22.09.2022 було власноручно складено відповідну розписку, згідно якої останній отримав 22.09.2022 року від позивача 1000 доларів США та зобов`язувався повернути позику до 22.10.2022 року. Зазначає, що ОСОБА_2 прострочив строк повернення грошових коштів, який був обумовлений в розписці.

Посилаючись на вказані обставини, просить позов задовольнити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1000 доларів США.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вважав наявними підстави для стягнення вказаних грошових коштів.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, оскільки судом не з`ясовано та не надано оцінки всім фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом не прийнято до уваги ряд вагомих обставин, на які він посилався, як на докази, і навпаки, було винесено рішення, яким безпідставно та без існування належних та допустимих доказів позиції позивача, позовна заява була задоволена.

Наголошує на тому, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки проігноровано висновки Верховного Суду, викладені в постановах, на які посилався відповідач. Крім того, судом не було допитано ні позивача, ні відповідача стосовно обставин, заявлених в позовних вимогах, не встановлено наявність між сторонами правовідносин за договором позики, дійсність та достовірність договору позики, факт отримання грошей.

Зазначає, що документ було укладено фіктивно, бо дії описані у вказаному документі фактично не відбувались в момент складання цього документа, як і не відбувались в інший час.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що сам факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає про отримання ним коштів і скріплює її своїм підписом, свідчить про реальний характер договору позики. Розписка про отримання в борг грошей підтверджує не тільки укладеність договору та зміст його умов, але й факти отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Наявність оригіналу боргової розписки у кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2022 року ОСОБА_2 була складена розписка, в якій зазначено, що останній отримав від ОСОБА_1 одну тисячу доларів США та зобов`язується їх повернути позивачу в строк до 22.10.2022 року без відсотків. Дана розписка містить паспортні дані сторін, адреси реєстрації та дату складання, завірена підписами сторін (а.с.9).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 464/3790/16-ц від 16 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даній справі факт укладення договору позики та його умови підтверджуються власноручно складеною та підписаною ОСОБА_2 розпискою.

Доводи апеляційної скарги про те, що розписка не є документом який підтверджує факт передачі грошей, є необґрунтованими, оскільки суперечать матеріалам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Твердження скаржника, що розписку було укладено фіктивно, бо дії описані у вказаному документі фактично не відбувались в момент складання цього документа, жодними доказами не підтверджуються.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 1000 доларів США.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи ціну позову, дана справа відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 10 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко