ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3269/23 Справа № 205/8627/21 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 205/8627/21

Номер провадження 22-ц/803/3269/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач Південно Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

відповідач ОСОБА_1

третя особа Державна казначейська служба України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року головуючого судді Мовчан Д.В. по цивільній справі про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року Південно Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 1937-к від 15 серпня 2012 року призначений на посаду начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. На час подання позову відповідач обіймав посаду начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

З 2013 року у Ленінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження № 37242938 відносно боржника ОСОБА_2 .. В ході виконання зведеного виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 , державним виконавцем Єремєєвою О.О. підготовлено документи необхідні для примусової реалізації нерухомого майна домоволодіння АДРЕСА_1 , яке начебто належало боржнику по виконавчому провадженню - ОСОБА_2 . Вказані документи разом із заявою на реалізацію арештованого майна було передано до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області супровідним листом від 15 липня 2013 року за вих. № 3119/7, який підписано особисто відповідачем.

На електронних торгах вказане майно 22 грудня 2014 року було придбано покупцем ОСОБА_3 . За придбане майно такий покупець перерахував грошові кошти на розрахунковий рахунок Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у розмірі 229 325,25 грн та Організатору електронних торгів державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України кошти у розмірі 4232,25 грн та 7 837,50 грн.

У зв`язку із чим, 05 лютого 2015 року державним виконавцем відділу Єремєєвою О.О. було складено Акт про проведення електронних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , затвердженого начальником Ленінського ВДВС Дніпровського міського управління юстиції Никитюком І. П. Далі, після отримання такого акту покупець звернувся до державного нотаріуса для реєстрації права власності на придбане ним домоволодіння. Однак, 25 лютого 2015 року нотаріус видав Рудакову Л.М. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що на час проведення електронних торгів, майно належало не боржнику ОСОБА_2 , а іншій особі.

З метою захисту своїх законних прав та інтересів, ОСОБА_3 , 24 березня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, держави в особі Державної казначейської служби України про визнання електронних торгів недійсними та про відшкодування шкоди, а саме, стягнення з держави в особі Державної казначейської служби України сплаченої суми у розмірі 241 395 грн, індексу інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у сумі 156 906,75 грн, компенсації моральної шкоди у розмірі 110 000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року було визнано недійсним електроні торги від 22 грудня 2014 року з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , проведені між покупцем ОСОБА_3 та Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вирішено стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 241 395 грн, індекс інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 139 526,32 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року залишено без змін. В подальшому постановою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року також залишено без змін.

З метою виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року у справі № 205/2460/16-ц на підставі якого видано виконавчі листи про стягнення з держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 коштів у сумі 380 921,32 грн та 5 000 грн моральної шкоди, Державна казначейська служба України 21 травне 2019 року здійснила безспірне списання коштів державного бюджету у сумі 385 921,32 грн.

На думку позивача, саме ОСОБА_1 допущено бездіяльність, яка полягала у не здійснені ним дій перевірки документації на відповідність вимогам законодавства, наявності відомостей про місце зберігання й демонстрації майна у зв`язку з чим було виставлено на реалізацію на електронних торгах, яке не належало боржнику, а інформація про лот на веб сайті СЕТАМ не відповідала дійсності. Отже, така бездіяльність свідчить про неналежний контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, внаслідок чого своєчасно не виявлено та відповідно не усунуто порушення норм законодавства про виконавче провадження, допущені державним виконавцем.

Таким чином, вказане безспірне списання коштів державного бюджету стало підставою порушення дисциплінарного провадження відносно державного виконавця на виконанні у якого перебувало вищевказане зведене виконавче провадження.

Відповідно до наказу Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29 квітня 2021 року № 1588-к «Про дисциплінарне провадження у відношенні ОСОБА_4 » управлінням порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_5 , заступника начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та затверджено склад дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно вказаної особи.

Окрім цього, комісією досліджено правомірність дій та бездіяльність державного службовця начальника відділу Никитюка І. П., що полягає у недотриманні ним посадових обов`язків та норм законодавства про виконавче провадження, як керівником відділу, та наявності матеріальної відповідальності за спричинену державному бюджету шкоду, його ступінь вини у заподіянні такої шкоди.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що дії вказаних посадових осіб, зокрема ОСОБА_1 , є неправомірними, оскільки останні вчиненні з порушенням встановленої законодавством процедури та порядку проведення торгів щодо реалізації майна боржника. Як наслідок, наявний причиннонаслідковий зв`язок між такими неправомірними діями та спричиненням моральної та матеріальної шкоди в загальному розмірі 385 921,32 грн та визначений ступінь вини начальника відділу ОСОБА_1 у розмірі 50% та державного виконавця Єремєєвої О.О. у розмірі 50%. Також, дисциплінарною комісією з`ясовано, що у зв`язку з ухваленням Ленінським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 14 вересня 2017 року, яким стягнуто з держави в особі державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 241 395 грн, індекс інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 139 526,32 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, Новокодацьким відділом державної виконавчої служби міста Дніпра вжито заходи направлені на повернення сплачених грошових коштів в порядку ст.1212 ЦК України з ПАТ «АКБ «Новий» та АТ «Про Кредит Банк» (стягувачі по вищевказаним виконавчим провадженням) шляхом звернення до суду з позовними заявами.

В подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 29 липня 2019 року по справі № 910/6366/19 стягнуто з АТ «ПроКредит Банк» на користь Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області грошові кошти в сумі 72 255,58 грн, які відділом 07 травня 2020 року перераховані до Державного бюджету України. Одночасно з цим, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року по справі № 904/2-14/19 стягнуто з ПАТ «АКБ «Новий» на користь Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області суму грошових коштів у розмірі 135 446,64 грн, які відділом 17 серпня 2020 року перераховано до державного бюджету України. Всього за вищевказаними рішеннями судів стягнуто та перераховано до державно бюджету України 207 702,22 грн.

Отже, станом на день подання позовної заяви залишається невідшкодованими збитки нанесені державному бюджету начальником відділу Никитюком І. П. та державним виконавцем Єремєєвою О.О. у розмірі 178 219, 10 грн.

29 липня 2021 року відповідачу була направлена пропозиція щодо відшкодування шкоди в порядку ст. 82 Закону України «Про державну службу», яка не була задоволена.

У зв`язку із вищевикладеним, просили стягнути із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України грошові кошти у розмірі 89 109,55 грн в порядку регресу та судові витрати по справі у розмірі 2 270 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до ОСОБА_1 , третя особа: Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовлено.

В апеляційній скарзі Південно Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє провідний спеціаліст відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олійник А.А., просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, відсутність оцінки доказам, які долучалися до матеріалів справи та порушення норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) головний спеціаліст відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги у Дніпропетровській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кучеренко І.А. підтримала доводи скарги.

Відповідач ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення,рішення суду залишити без змін. Крім того,звернув увагу суду на те,що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року по справі № 160/19669/21 касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі № 160/19669/21 залишено без змін.

Представник Державної казначейської служби України не з`явився,належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 3 а.с. 60). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи,що наказом Головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 1937-к від 15 серпня 2012 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, зі збереженням 10 рангу державного службовця, в порядку переведення з Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 1325-к від 12 квітня 2016 року переведено ОСОБА_1 , начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, на посаду начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з 12 квітня 2016 року.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 4411-к від 27 грудня 2016 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з 27 грудня 2016 року.

Наказом № 189-к від 26 грудня 2019 року вирішено вважати ОСОБА_1 , начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який працює на посаді начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), з 28 грудня 2019 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року по цивільній справі № 205/2460/16-ц визнано недійсними електроні торги від 22 грудня 2014 року з реалізації домоволодіння АДРЕСА_1 , проведені між продавцем Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та покупцем ОСОБА_3 , недійсними. Стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 241 395 грн, індекс інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 139 526,32 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн та судовий збір у розмірі 3 859, 21 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року вищевказані рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року залишено без змін.

На виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року у справі № 205/2460/16-ц, Державною казначейською службою України протягом І кварталу 2021 року, відповідно до п.2 п.9 Бюджетного кодексу України та Порядку виконання рішень про стягнення коштів та місцевих бюджетів та боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, здійснено безспірне списання коштів державного бюджету у сумі 385 921,32 грн.

Відповідно до наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 1588-к від 29 квітня 2021 року було порушено дисциплінарне провадження відносно заступника начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_5 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого нею дисциплінарного проступку, затверджено склад дисциплінарної комісії.

В ході проведення дисциплінарного провадження було встановлено, що у Ленінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження № 37242938 відносно боржника ОСОБА_2 , до складу якого входило три виконавчих провадження: 1) № 36994380 з примусового виконання виконавчого листа № 2-809/2011, виданого 30 листопада 2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АКБ «Новий» в рахунок заборгованості за прострочені проценти по кредитному договору у розмірі 175 104,80 грн та судові витрати у сумі 1 820 грн, яке з 17 січня 2013 року було відкрито постановою державного виконавця вищевказаного відділу ОСОБА_6 з накладенням арешту на все майно боржника, та приєднано до зведеного виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Єремєєвої О.О. 15 березня 2013 року; 2) № 37054468, з примусового виконання виконавчого листа № 2-1778/2011 року від 16 січня 2013 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості у розмірі 93 913,02 грн, яке 11 березня 2013 року відкрито постановою державного виконавця вищевказаного відділу Корчагіною Д.В. та приєднано до зведеного виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Єремєєвої О.О. 15 березня 2013 року; 3) № 37146230 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1778/2011 року від 16 січня 2013 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості у розмірі 469,57 грн, 07 березня 2013 року відкрито постановою державного виконавця вищевказаного відділу Корчагіною Д.В. та приєднано до зведеного виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Єремєєвої О.О. 15 березня 2013 року.

Також, під час проведення дисциплінарного провадження з`ясовано, що посаду керівника Ленінського відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції обіймав ОСОБА_1 .

За результатами проведення дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією встановлено наступні порушення у зведеному виконавчому провадженні: 1) старшим державним виконавцем Єремєєвою О.О. порушено вимоги статей 33,57, 63 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 18 січня 2013 року), п. 4.2.1 розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 ( в редакції станом на 24 грудня 2012 року) в частині не винесення постанови про арешт майна боржника, а саме: не винесено постанову про арешт майна боржника та відповідно не накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказана бездіяльність старшого державного виконавця призвела до порушення ч. 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку державного виконавця вжити передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії; 2) начальником Ленінського відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Никитюком І.П. порушено п. 4.2.1 розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 ( в редакції станом на 24 грудня 2012 року) в частині неналежного здійснення контролю та забезпечення правильності та повноти підготовлених документів для проведення реалізації майна, а саме: 15 липня 2013 року та 05 червня 2014 року. Зазначена бездіяльність начальника відділу призвела до порушення п.9 Положення про районний, районний у місті, міський ( міст обласного значення) міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10 квітня 2012 року № 549/5, зареєстрованого 10 квітня 2012 року за № 548/20861, в частині забезпечення виконання відділом законів України.

Також, дисциплінарною комісією з`ясовано, що у зв`язку з винесенням Ленінським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 14 вересня 2017 року у справі № 205/2460/16-ц, яким стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 241 395 грн, індекс інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2017 року у розмірі 139 526,32 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, а всього 385 921,32 грн, відділом вжито заходи направленні на повернення сплачених грошових коштів в порядку ст. 1212 ЦК України з ПАТ «АКБ «Новий» та АТ «ПроКредит Банк» (стягувачі за вищевказаним виконавчим провадженням) шляхом звернення до суду з позовними заявами.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року по справі № 904/2014/19 стягнуто з ПАТ «АКБ «Новий» на користь Новокодацького ВДВС м. Дніпра грошові кошти у розмірі 135 446,64 грн, які відділом 17 серпня 2020 року було перераховано до Державного бюджету України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року по справі № 910/6366/19 стягнуто з АТ «ПроКредит Банк» на користь Новокодацького ВДВС м. Дніпра грошові кошти у розмірі 72 255,58 грн, які відділом 07 травня 2020 року було перераховано до Державного бюджету України.

Всього за вищевказаними рішеннями стягнуто 207 702,22 грн, залишок невідшкодованих збитків державному бюджету складає 178 219,10 грн.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що дії вказаних посадових осіб є неправомірними, оскільки останніми було порушено встановлену законодавством процедуру та порядок проведення торгів щодо реалізації майна боржника, є наявним причинно наслідковий зв`язок між діями та настанням моральної та матеріальної шкоди в загальному розмірі 385 591,32 грн та визначена ступінь вини державного виконавця ОСОБА_5 у розмірі 50 % та керівника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_1 у розмірі 50 %.

Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 2389-К від 25 червня 2021 року дисциплінарне провадження у відношенні заступника начальника Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єремєєвої О.О. було закрито у зв`язку із закінченням строків застосування дисциплінарного стягнення.

30 липня 2021 року позивачем на адресу електронної пошти ОСОБА_1 було направлено пропозицію № 09-72/3127 від 29 липня 2021 року про відшкодування шкоди в порядку ст. 82 Закону України «Про державну службу», завдану Державному бюджету України у розмірі 89 109,55 грн.

04 серпня 2021 року позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено пропозицію № 09-72/3127 від 29 липня 2021 року про відшкодування шкоди в порядку ст. 82 Закону України «Про державну службу», завдану Державному бюджету України у розмірі 89 109,55 грн, що підтверджується реєстром № 1200 направлення рекомендованих листів від 03 серпня 2021 року.

Проте, вжитті Південно Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) заходи щодо повернення відповідачем у позасудовому порядку у термін до 13 серпня 2021 року матеріальної шкоди завданої державному бюджету України у розмірі 89 109,55 грн результатів не мали.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року по справі № 160/19669/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 червня 2021 року № 2389-к «Про закриття дисциплінарного провадження» в частині, яка стосується визначення вини та відповідальності ОСОБА_1 . У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього Апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 160/19669/21 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2022 року касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року та постанову Третього Апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі № 160/19669/21 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , про визнання протиправними дій та скасування наказу повернуто скаржнику.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року, постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01серпня 2018 року, рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року, складу кримінального правопорушення у діях відповідача ОСОБА_1 не встановлено, і станом на день розгляду даної справи по суті будь-яке кримінальне переслідування такої особи із приводу неналежного виконання ним своїх посадових обов`язків не здійснюється. Суд дійшов висновку ,що лише службовим розслідуванням можливо встановити чи був у діях відповідача умисел на здійснення нею службової бездіяльності, і якщо такий мав місце, якими саме діями чи бездіяльністю така була вчинена. Разом із цим, суду не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів що стосовно саме відповідача ОСОБА_1 було ініційоване службове розслідування, як і доказів того, що саме на день розгляду справи існують відповідні чинні висновки такого розслідування з приводу наявності в діях такого відповідача ознак неналежного виконання ним своїх посадових обов`язків. Будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, щоб підтверджували існування чинних висновків службового розслідування щодо дій відповідача, або доказів існування наявного рішення суду, яким би було встановлено склад кримінального правопорушення в діях відповідача, які б обумовлювали спричинення таким учасником справи збитків державному бюджету України не надано.

Судом першої інстанції відхилено доводи представника позивача з приводу того, що неправомірність дій відповідача випливає зі змісту рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року, постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року, рішень господарського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року та від 29 липня 2019 року, оскільки предметом таких судових справ не була оцінка службової поведінки саме ОСОБА_1 , а норми матеріального закону прямо вимагають у випадку завдання збитків державному бюджету проведення окремої спеціальної процедурної (службової) перевірки щодо дій посадових осіб державної служби, на предмет їх правомірності та законності.

Апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається,що суд надав належну оцінку зібраним у справі доказам,достатньо повно встановив обставини,які мають значення для правильного вирішення справи . Висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на нормах законодавства.

Частиною ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Відповідно до цієї норми права, держава, відшкодувавши шкоду, отримує право зворотної вимоги (регресу) до особи, винної за завдану шкоду.

Регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у звязку з чим і виникло нове повязане саме з регресною вимогою.

Регрес регулюється загальними нормами цивільного права.

Тобто, у разі регресу виконання первісного зобов`язання має характер правоприпиняючого та одночасно правоутворюючого юридичного факту.

Частинами 2, 3 ст. 80 Закону України «Про державну службу», держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до: державного службовця, який заподіяв шкоду; посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю.

Глава IX Кодексу законів про працю України встановлює гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації.

Підпунктом 2 п.9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України передбачено, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.9,10 п.9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення`Бюджетного кодексу України,кошти,відшкодовані державою з державного бюджету (Автономною Республікою Крим,органами місцевого самоврядування з місцевих бюджетів) згідно з цим пунктом,вважаються збитками державного бюджету (місцевих бюджетів).За поданням Казначейства України органи прокуратури звертаються в інтересах держави до суду з позовами про відшкодування збитків,завданих державному бюджету (місцевим бюджетам). Посадові та службові особи органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), дії яких завдали шкоди, що відшкодована з бюджету, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом.

Абазами 4, 5 п.п. 10 п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України визначено, що органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) після виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету (місцевих бюджетів), у випадках, визначених цим пунктом, проводять службове розслідування щодо причетних посадових, службових осіб цих органів, якщо рішенням суду не встановлено в діях посадових, службових осіб складу кримінального правопорушення. За результатами службового розслідування органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) та органи Казначейства України у місячний строк можуть звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державному бюджету (місцевим бюджетам), з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Також, згідно із ст. 6 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», державні органи після виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, у випадках, визначених цим Законом, проводять службове розслідування щодо причетних посадових, службових осіб таких органів, якщо рішенням суду не встановлено складу кримінального правопорушення в діях зазначених осіб.

Таким чином, якщо рішенням суду не встановлено складу кримінального правопорушення в діях посадової, службової особи державного органу, дії якої призвели до збитків державного бюджету, проведення службового розслідування щодо причетних посадових, службових осіб таких органів є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що лише службовим розслідуванням можливо встановити чи був у діях відповідача умисел на здійснення ним службової бездіяльності, і якщо такий мав місце, якими саме діями чи бездіяльністю така була вчинена.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оскільки позивачем висновки службового розслідування щодо причетних посадових, службових осіб таких органів, якщо рішенням суду не встановлено складу кримінального правопорушення в діях органів державної влади не надано, суд обґрунтовано вважав, що таке є підставою для відмови у позові.

Аргументи апеляційної скарги про помилковість такого висновку суду ґрунтуються на помилковому тлумаченні закону, оскільки положення про необхідність проведення службового розслідування є імперативними.

Стаття 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а стаття 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції у цій справі вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України відповідає.

Апеляційний суд вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Ніяких нових обставин, які б давали підстави для проведення апеляційним судом переоцінки доказів, зроблених судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги не містять.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат,відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України,не проводиться.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 19 квітня 2023 року .

Судді: