1Справа № 335/4123/22 2/335/191/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Войтовича Євгена Михайловича, до ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Войтовича Є.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 , та, відповідно рідною донькою спадкодавця ОСОБА_3 , а тому також є спадкоємцем першої черги. Проте, фактично відповідач спадщину не прийняла, оскільки тривалий час за місцем реєстрації не проживала, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась.

21.01.2022 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Щербина В.С. винесла постанову № 89/02-312, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надано документів, які посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме на вищезазначений житловий будинок.

Як відомо позивачу, 24 червня 1949 року ОСОБА_4 (батько спадкодавця ОСОБА_3 ) придбав у ОСОБА_5 глинобитну землянку за адресою: АДРЕСА_1 , а також город. У подальшому, на зазначеній земельній ділянці було побудовано житловий будинок, господарчі прибудови, що в цілому є садибою в розумінні ст. 381 ЦК України. З того часу родина ОСОБА_4 , у подальшому ОСОБА_3 , а на даний час позивача ОСОБА_1 проживає у житловому будинку за вказаною адресою, користується комунальними послугами, має постійне зареєстроване місце проживання за цією адресою, вчиняє інші дії по утриманню цього майна, однак, на даний час невідомо які саме дії по оформленню прав на зазначений житловий будинок вчинялися ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , або іншими особами. Право власності на нерухоме майно не зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, в ОП ЗМБТІ інвентаризаційна справа на зазначений житловий будинок відсутня.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак свідоцтво про смерть втрачено.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості здійснити право на спадкування, оскільки право власності спадкодавця ОСОБА_3 не визнано державою у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Посилаючись на вказані обставини, а також положення ст. 328, 392, 1222, 1261, 1218 ЦК України, ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Войтовича Є.М., просив визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на: житловий будинок (літ. А), житлову прибудову (літ. А-1), недобудований житловий будинок (літ. К-2), вбиральню (літ. Б), сараї (літ. Г.Д-1, Ж-1, З), літні кухні (Д, Ж), душ (Е), ворота (№1), паркани (№2, 4, 5), підпірну стінку (№3), водопровід (№6), які розміщені на земельній ділянці загальною площею 1825 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 08.08.2022, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи.

Цією ж ухвалою витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) та з Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) копію актового запису про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Щербини В.С. копію спадкової справи за № 75/2021, заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.08.2022 судом отримано відповідь з Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), відповідно до якої, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть № 133, складений 01.02.1962 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відносно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

25.08.2022 на адресу суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Щербин В.С. надійшла копія спадкової справи № 75/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

10.10.2022 Управлінням державної реєстрації відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) направлено суду копію актового запису про смерть ОСОБА_4 .

Відзиву на позов суду не подавалось.

Ухвалою суду від 30 листопада 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Судові засіданні з розгляду справи по суті неодноразово відкладались судом, як у зв`язку із неявкою позивача чи його представника у судове засідання, так і за клопотанням представника позивача.

В останні два судові засідання, 11.05.2023 та 07.06.2023, представник позивача адвокат Войтович Є.М. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце їх проведення, не з`явився. Двічі поспіль ним подавалися клопотання про відкладення судових засідань, вперше за станом здоров`я, а вдруге у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Разом із тим, доказів поважності неприбуття у судове засідання з розгляду даної справи представником позивача суду не подано.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що представник позивача був належним чином повідомленим про судове засідання, але двічі поспіль у судові засідання не з`явився, при цьому, докази на підтвердження поважності причин свого неприбуття суду не надавав, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, вважаючи, що ними підтримуються позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилась, повідомлялась судом про судове засідання шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованою адресою її місця проживання. 27.12.2022 до суду надійшла заява відповідача, в якій вона зазначає, що визнає фактичні обставини, які викладено у позові та позовні вимоги. Просила справу розглянути без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши наявні у ній докази у сукупності, дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 1011, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , яке видано Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління 21.07.2021.

Як зазначає у позові позивач ОСОБА_1 , він є сином померлої ОСОБА_3 , разом із тим, позивачем не долучено до матеріалів справи копій документів на підтвердження вказаних обставин, вказані документи відсутні і в матеріалах спадкової справи.

13.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Щербини В.С. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 .

На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Щербиною В.І. заведено спадкову справу № 75/2021.

Згідно документів, які наявні у матеріалах справи, іншим спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 , яка є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 Серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 .

На момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_2 була зареєстрована разом із померлою за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, яка надана 18.12.2021 Департаментом реєстраційних послуг на запит приватного нотаріуса, а відтак, вважається такою, що прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

21.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Щербини В.С. від 21.01.2022, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинку АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 його матері. Підставою для відмови у вчиненні вказаної нотаріальної дії стало те, що ОСОБА_1 не надано нотаріусу документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане майно.

Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після його матері - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зазначав, що 24.06.1949 ОСОБА_4 , який є батьком спадкодавця ОСОБА_3 , придбав у ОСОБА_5 глинобитну землянку за адресою: АДРЕСА_1 , а також город. У подальшому, на зазначеній земельній ділянці було побудовано житловий будинок та господарчі прибудови, і з того часу родина ОСОБА_4 , у подальшому ОСОБА_3 , а на даний час позивача ОСОБА_1 проживає у житловому будинку за вказаною адресою, користується комунальними послугами, має постійне зареєстроване місце проживання за цією адресою, вчиняє інші дії по утриманню цього майна, однак, право власності на нерухоме майно не зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, в ОП ЗМБТІ інвентаризаційна справа на зазначений житловий будинок відсутня.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Спадкоємцями першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При розгляді даної справи позивач повинен довести обставини, які свідчать про те, що по-перше, він є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_3 і прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а по-друге, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Те, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 не ставиться під сумнів ні відповідачем, ні приватним нотаріусом у постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом із тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що житловий будинок, право власності на який позивач просить за ним визнати, входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , зокрема, що спірний житловий будинок належав спадкодавцеві на праві приватної власності, в тому числі, як доньці померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

З наданих суду документів встановлено, що право власності на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не було зареєстровано за померлою ОСОБА_3 на час її смерті.

Так, згідно наявної у матеріалах справи копії домашньої запродажної угоди, 24.06.1949 ОСОБА_5 продала ОСОБА_4 свою власну глинобитну землянку об`ємом у 40 метрів, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , а також город.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який виготовлено відповідальною особою ОП ЗМБТІ інженером ОСОБА_8 11.02.2022 за замовленням ОСОБА_1 , на земельній ділянці за вказаною адресою розташовані такі будівлі та споруди: літ А житловий будинок, літ. А-1 житлова прибудова, літ К-2 недобудований житловий будинок, літ. Б вбиральня, літ. Г, Д-1, Ж-1, З сараї, літ. Д, Ж літні кухні, літ. Е душ, № 1 ворота, № 2, 4, 5 паркани.

При цьому, матеріали справи не містять інформації хто є забудовником вказаного нерухомого майна та рік забудови земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також, що зазначені будівлі та споруди не є самочинно збудованими.

Долучені позивачем до позовної заяви акт технічного обстеження, складений представниками КП «Водоканал», договір № 512110033 про користування електричною енергією, укладений між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ОСОБА_3 , не є належними доказами на підтвердження права власності спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , а відтак і не є доказами того, що вказаний житловий будинок входить до складу спадкового майна після померлої ОСОБА_3 .

З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Войтовича Євгена Михайловича, до ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 червня 2023 року.

Суддя К.В. Гашук