Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/448/23
Провадження № 2/376/436/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Борисевич Д.Л.

розглянувши в місті Сквирі Київської області у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 вона звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в тому числі на частину земельної ділянки площею 0,1326га., кадастровий номер :01:022:0027 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проте постановою від 09.02.2023 державним нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю оригіналів документів , що посвідчують право власності на майно спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на вищевказану частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засіданні позивач не з`явилась, представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідачів.

Відповідачі звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, судом встановлено, що 05 травня 1990 року позивач та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

За період шлюбу у подружжя « ОСОБА_5 » народились діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( вона же ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про шлюб від 01.03.2018 серії НОМЕР_2 .)

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 помер.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №143442464 від 31.10.2018 вбачається, що земельна ділянка площею 0,1326га., кадастровий номер :01:022:0027, розташована по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до спадкової справи на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернулась ОСОБА_1 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявами від 29.07.2022 від прийняття спадщини після смерті батька відмовились на користь ОСОБА_1 . Спадщину у вигляді частини житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,2123га. для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 отримала позивач.

Однак, постановою від 09.02.2023 нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частини спірної земельної ділянки площею 0,1326га., у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на вказаний об`єкт нерухомості.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 80 та ч. 1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування.

Відтак ОСОБА_1 є спадкоємцем відповідно до ст. 1261 ЦК України, та якій нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід належної спадкодавцю власності до неї у порядку спадкування.

З урахуванням зазначених вище норм законодавства, встановлених обставин справи та неможливості вирішення спору в позасудовому порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 200, 258-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на частину земельної ділянки площею 0,1326га., кадастровий номер :01:022:0027 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Батовріна