КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 4-с/947/62/23
УХВАЛА

13.06.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мураховської Вікторії Михайлівні, за участі заінтересованої особи ТОВ «Управдом-1», про визнання рішення неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2023 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мураховської Вікторії Михайлівні, за участі заінтересованої особи ТОВ «Управдом-1», про визнання рішення неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Суд зазначає, що процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Право на звернення до суду зі скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного/приватного виконавця врегульоване ст. 447 ЦПК України, Розділ VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

У відповідності до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Отже, законодавцем у положенні ч.2 ст. 183 ЦПК України прямо передбачено вимоги зокрема, які розповсюджуються до скарг, які подаються в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Оскільки вимоги скарги стосуються питання, яке врегульоване ст. 447 ЦПК України та належить до питань пов`язаних з виконанням судових рішень, вимоги ст. 183 ЦПК України, які прямо передбачають вимоги до такого роду виду скарги, розповсюджуються на зазначену скаргу заявника.

Крім того, приймаючи, що скаргу скеровано до суду в електронній формі, до неї належать вимоги ч.7 ст. 43 ЦПК України, якою передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За змістом положень частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З матеріалів поданих до скарги документів вбачається, що заявником не надано документів на підтвердження скерування копії скарги, з доданими до неї документами на ім`я учасників по справі.

На підставі викладеного, судом встановлено, що подана ОСОБА_1 скарга на дії державного виконавця не відповідає вимогам передбаченим ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Одночасно, судом враховується, що у ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З урахуванням викладеного, оскільки подана скарга не відповідає вимогам ч.2 ст.183 ЦПК України, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мураховської Вікторії Михайлівні, за участі заінтересованої особи ТОВ «Управдом-1», про визнання рішення неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. 43, 183, 447, 450 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мураховської Вікторії Михайлівні, за участі заінтересованої особи ТОВ «Управдом-1», про визнання рішення неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга шляхом подання її протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Калініченко Л. В.