Справа № 296/7711/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Драча Ю.І.

За участі: секретаря судового засідання Алексеєнко В.В.

Представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд: - встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_4 , яка є її рідною тіткою та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на кв. АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . За життя померла володіла на праві особистої приватної власності квартирою АДРЕСА_1 . 20.11.2017 позивач, як спадкоємиця майна померлої, яка була їй рідною тіткою подала заяву про прийняття спадщини. Окрім позивача заяву про прийняття спадщини від померлої тітки подав і відповідач по справі - ОСОБА_3 . Звернувшись до приватного нотаріуса та надавши всі необхідні документа на майно, остання виявила відсутність родинних відносин між позивачем та померлою, а також про відсутність доказів належності спадкового майна померлій. Враховуючи викладене виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме матеріалів спадкової справи.

Ухвалою суду від 23.01.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позові.

У судові засідання призначені на 13.12.2022, 23.01.2023, 22.02.2023, 11.04.2023 відповідач не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся за зареєстрованою адресою свого проживання. Позовні заява з доданими до неї матеріалами та судові повістки про виклик в судове засідання отримані відповідачем особисто, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 40,41, 122).

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

За життя ОСОБА_4 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 13.07.1998 року та довідкою характеристикою ЖБК «Космос» від 24.11.2017 року про повну сплату внесків за дану квартиру (а.с. 11,12).

20.11.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 (а.с. 44(зворот)).

16.03.2018 року до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 звернувся також відповідач по справі ОСОБА_3 (а.с. 59).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. № 83/02-14 від 28.10.2022 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої ОСОБА_4 , оскільки відсутні докази , які підтверджують факт родинних відносин між позивачем та померлою, а також відсутні докази належності спадкового майна померлій (а.с. 8-10).

Також постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. № 119/02-14 від 16.05.2018 року відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої ОСОБА_4 відповідачу по справі ОСОБА_3 (а.с. 67-68).

Що стосується позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин слід зазначити наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до довідки від 20.03.2019 року за №11/02-14 встановлено, що актовий запис щодо смерті спадкодавця ОСОБА_4 були внесені зміни щодо її прізвища. На підставі відповідного висновку Ємільчинського відділу ДРАЦС від 17.11.2018 року прізвище ОСОБА_6 було змінено на ОСОБА_6 (а.с.14).

Відповідно до довідки Сімаковської сільської ради від 17.03.1965 року №78, яка була видана ОСОБА_7 , померла ОСОБА_4 зазначена як її дочка із прізвищем ОСОБА_8 і р.н. (п.5 довідки) (а.с. 15).

Відповідно дозволу відділу ЗАГСУ виконкому Житомирської облради від 23.12.1975 року за №27/165 за клопотанням вже померлої ОСОБА_4 (на момент звернення ОСОБА_8 ) її ім`я було змінене з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с. 16). Окрім даного дозволу дана обставина підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові 14.01.1976 року (а.с. 17).

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_8 1946 р.н., яка у 1976 році змінила своє ім`я і стала ОСОБА_4 , прізвище якої у 2018 році і змінено на ОСОБА_6 , є однією і тією ж самою особою з П.І.Б. - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Сімаковської сільської ради від 17.03.1965 року за №78 серед дітей ОСОБА_7 значиться ОСОБА_11 1924 р.н.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьками ОСОБА_12 є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 18).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження від 29.07.1978 року після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_15 (а.с. 19).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність достатніх правих підстав вважати доведеним факт того, що померла ОСОБА_4 є тіткою позивача ОСОБА_2 .

Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на спадкування.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги визнання за позивачем права власності на квартири ва порядку спадкування слід зазначити наступне.

Як уже було встановлено судом, померлій ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 , однак померла не отримала свідоцтва про право власності на квартиру.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.

Згідно ст. 1216 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до п 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

В цьому ж листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав; нотаріальному порядку.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладена, а також те, що відповідач не подав заперечень щодо заявленого позову, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1221, 1225, 1265, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1984,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя Ю. І. Драч