МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

треті особи : МРА ОМР

ТОВ «АВАНАГАРД-Д»

Юридичний департамент ОМР

ОСОБА_3

предмет позову : скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень

визнання права власності

зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що сторони в період з 1967 року по 1983 рік перебували в шлюбі.

Шлюб розірваний 13.04.1983 року.

Сторони проживали та проживають в домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішенням Товариського суду Ленінського селища Іллічівського району м.Одеси від 18.08.1985 року встановлений порядок користування спірним будинком:

- за ОСОБА_5 закріплено право користування кімнатою 16,5 кв. м. та іншими підсобними приміщення і частиною земельної ділянки згідно плану під літ «А»

- за відповідачем ОСОБА_6 закріплено право користування кімнатами 11,7 кв. м. та 8,1 кв. м. та іншими підсобними приміщення і частиною земельної ділянки згідно плану під літ «Б»

7.11.2016 року юридичним департаментом Одеської міської ради за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 102,5 кв.м., житловою площею 49,9 кв.м. за спірною адресою.

Позивач стверджувала, що частина спірного домоволодіння знаходиться в її користуванні за рішенням суду, місце її проживання в установленому законом порядку зареєстровано за спірною адресою, вона також здійснила реконструкцію тією частини будинку, якою користується, добудувавши одну кімнату.

Так, спірна реєстрація права власності за відповідачем на все спірне домоволодіння із відповідним правом розпорядження спірним майном є грубим порушенням прав позивача, може привести до фактичного позбавлення останньої житла.

Вирішити спір в досудовому порядку сторонам не вдалось.

В процесі розгляду справи сторони протягом тривалого часу мирової угоди не дійшли.

В процесі розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги (вх. 50212 від 6.11.2018 року)

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов по таких позовних вимогах:

1.скасування державної реєстрацію права власності ОСОБА_7 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається: з житлового будинку загальною площею 102,5 кв. м. та житловою площею 49,9 кв.м., літньої кухні літ. «б», вбиральні-душу літ. «г», сараю літ. «Д», «Ж» . вбиральні літ. «Е», споруди № 1-6, І за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 17389590, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101)

2. визнання за ОСОБА_8 права власності на об`єкт нерухомого майна - частину домоволодіння, яка позначена на технічному паспорті від 10.12.2014 року під № І та складається з: коридору 1-1 площею 8,3 кв.м; ванної 1-2 площею 4,9 кв.м; коридору 1-3 площею 5,0 кв.м; житлової кімнати 1-4 площею 15,0 кв. м; кухні 1-5 площею 11,2 кв. м; житлової кімнати 1-6 площею 13,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,0 кв.м та частину земельної ділянки, згідно порядку користування, який фактично склався, та підсобні приміщення, які знаходяться в неї в користуванні.

3.присвоєння частині домоволодіння, що позначена на технічному паспорті від 10.12.2014 року під № І поштової адреси: АДРЕСА_2 .

4.зобов`язання Юридичний департамент Одеської міської ради вести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно

Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що будинок є особистою приватною власністю відповідача; право власності на спірний будинок отримано ним на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32323517 від 10.11.2016 року, яке відповідає статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Представники сторін в процесі розгляду справи доводи позовної заяви, заперечень проти позову - підтримали.

Третя особа ОСОБА_9 в процесі розгляду справи вважав, що позов підлягає задоволенню судом, спірна реєстрація права власності є незаконною.

Решта третіх осіб в судове засідання не з*явились, пояснень по суті позовної заяви не надали.

Дослідивши обставини справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав :

Згідно з частинами 1, 2 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторони з 1967 по 1983 рік перебували у шлюбі.

13.04.1983 року шлюб сторонами розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 230).

Від шлюбу у стороні є діти :

- ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )

- ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , )

За даними домової книги, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру №5114- від 05.04.2017 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Рішенням товариського суду Ленінського селища Іллічівського району м. Одеси від 18.08.1985 року встановлений порядок користування будинком за спірною адресою:

-за ОСОБА_5 закріплено право користування кімнатою 16,5 кв. м. та іншими підсобними приміщення і частиною земельної ділянки згідно плану під літ «А»

-за відповідачем ОСОБА_6 закріплено право користування кімнатами 11,7 кв. м. та 8,1 кв. м. та іншими підсобними приміщення і частиною земельної ділянки згідно плану під літ «Б»

За схематичний планом до рішення суду спірний житловий будинок складається з :

-житлових кімнат 16,5 кв. м., 11,7 кв.м. та 8,1 кв.м.

-підсобних приміщень 3,14 кв.м, 4.9 кв.м, 8,3 кв.м., 9 кв.м,10.4 кв.м, 15.1 кв.м 9,5 кв.м.,6 кв.м.

За технічними паспортами КП ОМБТІ та РОН від 15.03.2012 року та ТОВ «Будексперт-т» від 10.12.2014 року спірне домоволодіння складається з житлового будинку під літ. «А» загальною площею 102,5 кв.м. житловою площею 49,9 кв.м., підсобна площа 52,6 кв.м., дата побудови 1972 року, у тому числі квартири АДРЕСА_3 ( загальною площею 58 кв.м) та квартири АДРЕСА_4 (загальною площею 44,5 кв.м).

Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2016 року за №17389590 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.11.2016 року за ОСОБА_12 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається: з житлового будинку загальною площею 102,5 кв. м. та житловою площею 49,9 кв.м., літньої кухні літ. «б», вбиральні-душу літ. «г», сараю літ. «Д», «Ж» . вбиральні літ. «Е», споруд № 1-6, І за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Підставою набуття права власності стали надані відповідачем:

-довідка ТОВ Авангард-Д № 29 від 27.03.2012 року

-довідка ТОВ Авангард-Д № 5 від 03.02.2016 року

-розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 501/01-06 від 27.10.2016 року про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно із ч.1 ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

- виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

- документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації є необов`язковим.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року.

Так, згідно пункту 6 Порядку, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації.

Пунктом 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року подаються :

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав.

У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Пунктом 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;

2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Так, для реєстрації права власності на спірний будинок відповідачем не було надано державному реєстратору повного переліку документів, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Суд критично оцінює докази надані сторонами (техничні паспорти) щодо забудови спірного будинку загальною площею 102,5 за адресою АДРЕСА_1 у 1972 році, оскільки як вбачається з рішення товариського суду Ленінського селища Іллічівського району м. Одеси від 18.08.1985 року та схеми 1985 року такі площі різняться.

Інших належних доказів на підтвердження часу побудови, перебудови спірного майна сторонами в процесі розгляду справи не надано.

Рішення товариського суду є чинним, право користування позивачем частиною спірного майна надає позивачу право на оспорення державної реєстрації, порушує права останньої.

Так, захист цивільних прав це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав громадян і організацій.

Будь-яка особа має право на захист свого права та інтересу, що не суперечить принципам цивільного законодавства, вимогам справедливості, сумлінності, розумності.

Суд погоджується із доводами позивача, що обраний позивачем спосіб захисту права такий як скасування державної реєстрації права власності відповідача на спірне майно відповідає змісту порушеного права, є ефективним, тобто забезпечує припинення його невизнання, припиняє неможливість задоволення інтересу.

Відповідно пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають судові рішення:

1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень

Аналогічні правові висновки наведені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 року по справі №914/1201/19, від 14.07.2020 року у справі №910/8387/19, від 20.08.2020 року у справі № 916/2464/19.

Оскільки речові права на нерухоме майно, зазначені в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, речове право ОСОБА_11 на житловий будинок АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 17389590, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) підлягає припиненню.

Разом із тим, вимоги позивача про визнання права власності на частину спірного домоволодіння та частину земельної ділянки згідно порядку користування, який фактично склався є необґрунтованими оскільки :

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України особа може пред`явити позов про визнання його права власності :

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Такі вимоги закону узгоджуються із Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), за якою «відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права».

Відповідно частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення

2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Так, позивачем не надані суду жодні докази реєстрації права на нерухоме майно відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення права, так само як і докази звернення з питання реєстрації права власності у встановленому законом досудовому порядку із отримання відмови у проведенні такої реєстрації.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про визнання права власності є передчасними, а позивач не позбавлена права звернення до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР для реєстрації права власності згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі документів передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

При вирішенні спору суд враховує також, що особливості присвоєння, зміни, коригування адреси регулюється розділом IV Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

28.07.2009 року рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради за №809 від 28.07.2009 року затверджено «Положення про адресний реєстр міста Одеси».

Завданням цивільного судочинства є захист порушеного права чи інтересу, суд не може підміняти інший орган виконавчої влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, що виключає порушення принципу розподілу влади.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про присвоєння частині домоволодіння, що позначена на технічному паспорті від 10.12.2014 року під № І поштової адреси: АДРЕСА_2 є безпідставними.

Спір із юридичним департаментом Одеської міської ради щодо внесення зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно по даній справі також фактично відсутній, процесуальний статус органу відповідачем не визначений, підстави позову, докази відсутні, що виключає задоволення вимог до даного відповідача.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається: з житлового будинку загальною площею 102,5 кв. м., житловою площею 49,9 кв.м., літньої кухні літ. «б», вбиральні-душу літ. «г», сараю літ. «Д», «Ж» . вбиральні літ. «Е», споруди № 1-6, І за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 17389590, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду .

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 01.06.2023 року

18.05.23