КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи 753/6364/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/6548/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представницю ОСОБА_3 , на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Колесника О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця з 14.04.2020 і до досягнення дитиною 23 років.

В обрунтування позову зазначала, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 21.01.2003 Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Києва та донька залишилася проживати з нею.

ІНФОРМАЦІЯ_5 доньці виповнилось 18 роківта наданий час вона є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету театрального мистецтва Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого, форма навчання за контрактом. Строк навчання закінчується 30.06.2023.

У зв`язку з навчанням донька не має часу змоги самостійно заробляти кошти на своє утримання. Вона як мати щорічно сплачує 37 530 грн за навчання доньки. Крім того, доньці необхідні кошти на проїзд до навчального закладу, на придбання одягу, підручників, харчування. Відповідач відмовляється надавати допомогу дитині, незважаючи на те, що є працездатним та має можливість утримувати доньку матеріально.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду позивачка через представницю подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, донька зареєстрована та проживає разом з нею, що також підтверджується актом від 23.12.2022. Відповідач намагається створити штучні докази у справі, подавши договір оренди та докази про наявність у нього заборгованості за договором позики. Суд відхилив офіційний документ щодо місця проживання доньки та прийняв наданий відповідачем договір оренди, який начеб то укладений в інтересах дитини. Відповідач за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2015 у справі № 753/4884-15ц позбавлений батьківських прав відносно доньки за невиконання батьківських обов`язків, а тому та обставина, що він орендує для доньки квартиру є сумнівною. Крім того, донька є повнолітньою, то виникає питання чому договір оренди укладено не з донькою, а з відповідачем. Вказуючи на свою неспроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі відповідач стверджує, що сплачує за оренду житла для доньки 395 доларів США щомісячно, що значно більше ніж розмір аліментів. Суд не врахував наявність у відповідача корпоративних прав БО «БФ «Доброчинець України», де він є керівником та наявність у нього заборгованості по аліментам за період до виповнення доньці 18 років. Зазначає також, що вона понесла витрати на правову допомогу у сумі 12 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між сторонами розірвано 21.01.2003 Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Києва.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрована позивачка. У підтвердження факту проживання доньки разом з нею позивачка надала також копією свого паспорта, копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за 17.06.2017 та довідку про реєстрацію місця проживання особи.

05.08.2019 між Київським національним університетом театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого та ОСОБА_1 укладено договір № 61/19 про надання освітньої послуги, відповідно до якого університет надає освітні послуги навчання студентці ОСОБА_4 , а замовник оплачує за весь строк навчання його вартість.

Відповідно до копії довідки № 28 від 10.02.2020 ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету театрального мистецтва Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого, форма навчання за контрактом, строк навчання закінчується 30.06.2023.

Відповідач стверджував, що донька з березня 2020 року, маючи неприязні відносини з позивачкою, періодично проживала то у своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_2 , то зі своїм хлопцем у орендованій відповідачем квартирі АДРЕСА_3 , надавши договір оренди нерухомого майна та акт прийому-передачі жилого приміщення.

Відповідач має на своєму утриманні доньку від іншого шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.03.2014 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_8 у сумі 700 грн щомісячно.

Відповідач має боргові відносини з ОСОБА_11 за договором позики № 02/07/20-1 від 02.07.2020 та з ОСОБА_12 за договором позики № 26/06/20-1 від 26.06.2020.

Відповідно до копії договору застави транспортного засобу для забезпечення виконання умов договору позики ОСОБА_2 передав ОСОБА_11 в заставу належний йому автомобіль „Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.10.2021 на все рухоме та нерухоме майно відповідача накладено арешт відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала доказів щодо спільного проживання з донькою, та відповідач не має можливості надавати допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наданими позивачкою доказами встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована разом з матір`ю (позивачкою) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач не спростовував той факт, що після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з матір`ю.

Відтак висновки суду про те, що позивачка не надала доказів проживання доньки з нею є помилковими, оскільки позивачка надала такі докази, та ці докази не спростовані відповідачем.

У підтвердження своїх доводів про те, що донька з березня 2020 року, маючи неприязні відносини з позивачкою, періодично проживала то у своєї бабусі, то у орендованій ним квартирі відповідач надавдоговір оренди нерухомого майна від 29.09.2021, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 . Проте, наймачем за даним договором є відповідач, договір має дописки та виправлення та не посвідчений. Відтак такий договір породжує права і обов`язки лише між сторонами договору. Та обставина, що у договорі дописано, що у квартирі буде проживати ОСОБА_4 не є доказом того, що донька сторін проживала у цій квартирі.

Інших доказів на спростування доказів, наданих позивачкою про проживання доньки з нею відповідач не надав. Відповідач не ставив питання про допит доньки як свідка чи про допит інших свідків.

Натомість з переписки сторін вбачається, що донька сторін не бажає приймати участь у даному процесі, їй відомо про те, що мати звернулася з даним позовом в її інтересах для отримання коштів на навчання, та вона зазначає, що батько «грає проти неї і вона це розуміє».

Відповідач також не спростовував той факт, що навчання доньки є платним та за навчання кошти вносяться позивачкою.

Відповідно до витягів з наказів Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого від 01.07.2020, від 05.07.2021 від 29.07.2022 вартість навчання відповідно у ці роки складає 39 070 грн; 41 020 грн; 43 890 грн.

Відтак за позивачкою доведено як факт проживання доньки з нею, так і той факт, що донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з тим, що після досягнення повноліття продовжує навчання.

Колегія суддів також не може погодитися з висновками суду про те, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу.

Наявність рішення суду про стягнення аліментів на іншу дитину, а також наявність боргових зобов`язань за договорами позики не звільняє відповідача від зобов`язань щодо сплати аліментів на період навчання.

Для встановлення обставин, чи має відповідач можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання доньки необхідним є надання доказів про доходи відповідача та яке майно має у власності.

Проте, відповідач не надав доказів про те, які доходи він отримує та яке майно, належить йому на праві власності.

Відповідач не спростовував доводи позивачки про те, що йому належать корпоративні права БО «БФ «Доброчинець України», де він є керівником.

Відтак наявність боргових зобов`язань не є підставою для відмови у позові, проте ці обставини впливають на визначення розміру аліментів.

На думку колегії суддів розмір аліментів слід визначити у сумі 1/10 частини усіх доходів відповідача виходячи з матеріального становища сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відтак у разі відмови батьків від утримання повнолітньої дитини в період навчання, стягнення з них аліментів проводиться в судовому порядку. Позов до суду в такому випадку може подати як самі дочка або син, так і той з батьків, з ким проживає дочка або син.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм сімейного та цивільного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, має як той з батьків, з ким проживає дитина, так і сама повнолітня дитина, проте аліменти, у разі задоволення позову стягуються на користь повнолітньої дитини, а не на користь того з батьків, хто звернувся до суду з позовом, оскільки у такому випадку батьки уже не є законними представниками повнолітніх дітей, які мають повну цивільну дієздатність.

За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнення аліментів у розмірі 1/10 частини всіх доходів відповідача на користь повнолітньої доньки.

Вимоги апеляційної скарги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000 грн не підлягають задоволенню, оскільки понесення таких витрат чи обов`язку щодо сплати таких витрат не надано.

У позовній заяві не зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та у матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, чи будь - які інші документи, що свідчать про надання такої допомоги на платній основі та її розмір, а тому в цій частині вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на період навчання у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 10 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року включно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду, з підстав, викладених у ст. 389 ЦПК України.

Постанову складено 20.04.2023.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук