Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/714/22
Провадження №2/943/207/2023
Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,
при секретарі Пристанська С.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Буську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася в суд з означеною заявою. Мотивує тим, що шлюб між позивачкою та відповідачем було зареєстровано 04.06.2001 року. Від спільного життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Відповідач зловживає спиртними напоями, перестав забезпечувати утримання наших дітей та допомагати по господарству. Сторони шлюбних відносин не підтримують, фактично сім`я припинила своє існування. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер.
Позивач подала суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, згідно ст. 178 ЦПК України, не подав.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе заслухати справу, на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2001 року у Полтвянській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданим 04 червня 2001 року.
Від спільного життя мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами.
Згідно ч. 1ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.
За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим.
Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, стали чужими один одному, тому збереження такого шлюбу є недоцільним.
Сторонам надавався термін для можливого примирення, згідно ухвали Буського районного суду Львівської області від 15.02.2023 року, однак такий не дав позитивних результатів, позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.
Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомо, жителем АДРЕСА_1 , що зареєстрований 04 червня 2001 року у Полтвянській сільській раді Буського (Золочівського) району у Львівській області, актовий запис № 3, - розірвати.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Суддя: Б. М. Журибіда