Справа № 350/539/23
Номер провадження 2/350/250/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2023 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.,
секретаря Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл спільного майна, -
І. Стислий виклад позицій сторін:
До Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , у якому просила постановити рішення, яким провести реальний розподіл домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , виділивши їй в натурі 33/100 частину даного домоволодіння, зокрема: літ.«А» - 1-І веранда, загальною площею 5,0 кв. м.; 1-1 кухня. загальною площею 18,3 кв. м.; 1-2 житлова кімната, загальною площею 17,7 кв. м.; 1-3 коридор, загальною площею 11,8 кв. м., а всього по даній квартирі 52,8 кв. м.; визнати за нею право власності на вищевказане виділене мені майно, араво спільної часткової власності на будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 , - припинити.
Друга частина зазначеного домоволодіння, частка якого становить 67/100, належить відповідачці по справі ОСОБА_2 , яка фактично прийняла спадщину після смерті її дядька ОСОБА_3 , що підтверджується експлікацією приміщень житлового будинку.
Між нею та відповідачкою не досягнуто домовленості про добровільний поділ (виділ) в натурі будинковолодіння та земельної ділянки, тому через відсутність реального розподілу даного будинковолодіння вона не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатися своєю власністю, як це гарантовано ст. 41 Конституції України та здійснювати право приватної власності, передбачене ст. 319 ЦК України.
Не зважаючи на те, що у кожного з них наявна відокремлена частина житлового будинку з самостійним виходом, що відображено в технічному паспорті і якими вони реально користуються, закладення даного позову зумовлено необхідністю припинення права спільної часткової власності з присвоєнням окремої поштової адреси.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.03.2023, належному їй будинковолодінню буде присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , оскільки така адреса є вільною.
У судове засідання позивачка не прибула. Від її представника - адвоката Родікова І.С. до суду надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутності, у якій він також зазначив, що позовні вимоги він підтримує повністю та просить ухвалити рішення, яким позов задоволити. Окрім цього, адвокат зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не прибула, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов від неї не надходило.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.
01.06.2023 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представника позивачки - адвоката Родікова І.С. до суду надійшла заява (а.с.22) про розгляд справи у його відсутності, у якій він також зазначив, що позовні вимоги він підтримує повністю та просить ухвалити рішення, яким позов задоволити. Окрім цього, адвокат зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Ухвалою від 24.01.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду з повідомленням учасників справи.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2023 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.4) позивачка у цій справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З копії рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2022 у справі №350/918/22 (а.с.8-10) суд встановив, що за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом визнано право власності на 33/100 частин домоволодіння, що в цілому складається з: житлового будинку літера А, площею 147,2 кв.м. вартістю 177 547 грн; літньої кухні літера Б, площею 32,2 кв.м. вартістю 39 963 грн; сараю літера Б1, площею 17,4 кв.м. вартістю 8 505 грн; вбиральні літера В, площею 1,6 кв.м. вартістю 2 447 грн; навісу літера Г, площею 9,4 кв.м. вартістю 5 918 грн; гаражу літера Д, площею 28,4 кв.м., вартістю 27 545 грн; сараю літера Е, площею 6,7 кв.м. вартістю 5 297 грн та господарських споруд: огорожі літера N, площею 18,6 кв.м.; воріт літера N1, площею 7,5 кв.м.; криниці 3,4 м/п літера N3, загальною вартістю 30 062 грн, а всього інвентаризаційною вартістю домоволодіння 297 284 грн, 33 % якої становить 98 103 грн 72 коп., яке знаходиться в АДРЕСА_1 .
Також цим рішенням встановлено, що інша частина домоволодіння (67/100) належала брату матері позивач ОСОБА_3 (її дядьку), який помер та після його смерті спадщину фактично прийняла його дочка ОСОБА_2 (відповідачка по справі).
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 320684773 від 20.01.2023, підтверджено, що позивачці по справі ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 33/100 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого в цілому входять: житловий будинок (літера А), площею 147,2 кв.м., літня кухня (літера Б), площею 32,2 кв.м., сарай (літера Б1), площею 17,4 кв.м., вбиральня (літера В), площею 1,6 кв.м., навіс (літера Г), площею 9,4 кв.м., гараж (літера Д), площею 28,4 кв.м., сарай (літера Е), площею 6,7 кв.м., огорожа (літера N), площею 18,6 кв.м.; ворота (літера N1), площею 7,5 кв.м.; криниця глибиною 3,4м (літера N3).
Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , виготовленого ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» (інвентарна справа № 3132) (а.с.5-7), у зазначеному будинку вбачаються два відокремлені входи, якими можуть користуватися сторони у цій справі.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.03.2023 (а.с.11), вбачається можливість присвоєння поштової адреси спірного домоволодінню з такою адресою: АДРЕСА_1 .
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити, враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
Норми ст. ст.317,319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Стаття 321 ЦК України, закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними.
При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.
При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна.
Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
В абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість реального виділення позивачці спірного нерухомого майна, а позовні вимоги позивачки слід задоволити повністю, провести реальний розподіл домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 , виділити ОСОБА_1 в натурі 33 /100 частину цього домоволодіння, визнати за позивачкою право власності на виділене їй майно, з присвоєнням відповідної поштової адреси, та припинити право спільної часткової власності на зазначене домоволодіння.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл спільного майна - задоволити.
Розділити домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_1 в натурі 33/100 частину даного домоволодіння, зокрема: літ.«А» - 1-І веранда, загальною площею 5,0 кв. м.; 1-1 кухня. загальною площею 18,3 кв. м.; 1-2 житлова кімната, загальною площею 17,7 кв. м.; 1-3 коридор, загальною площею 11,8 кв. м., а всього по даній квартирі 52,8 кв. м.
Припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння, що у АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя А.М. Бейко