Провадження № 2/638/980/23
РІШЕННЯ

іменем України

15.06.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

встановив:

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна-1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , автомобіль « Хонда» 2012 року випуску державний номер НОМЕР_1 . На час відкриття спадщини місто Донецьк знаходилось на тимчасово окупованій території. В зв`язку з чим, як зазначає позивачка, вона не змогла звернутися до нотаріуса в м. Донецьк. До сплину 6 місяців після смерті спадкодавця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю. із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 .. На початку окупації всі правовстановлюючі документи на все спадкове майно були втрачені при пожежі. У подальшому їх не можливо стало відновити. Відомості про власність позивачка отримала з реєстрів. Зазначає, що нотаріус не оформила права на спадщину позивачці та її сину, тому вимушена звернутися до суду з заявою про визнання права власності на вказане вище майно. Просить визнати за нею та її сином ОСОБА_2 право власності на вказане майно.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідно до ухвали від 05 листопада 2021 року провадження відкрите.

Відповідно до ухвали від 22 лютого 2022 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

23 січня 2023 року до суду надано відзив на позовні вимоги, де представник відповідача зазначає про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у належний спосіб повідомлений про час та дату судового розгляду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку представника позивачки, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до інформації з копії свідоцтва про шлюб від 06 жовтня 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, актовий запис1044.

Відповідно до інформації з копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з копії свідоцтва про право власності на квартиру від 30 жовтня 1996 року № 10235 ОСОБА_3 належить 1/3 частина квартири за адресою АДРЕСА_3 , а також 1/6 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про спадщину.

Відповідно до наданої інформації з Єдиного державного реєстру МВС щодо реєстрації транспорту зазначено, що автомобіль « Хонда Акорд» державний номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 уродженець РФ міста Новосибірськ помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 13830 у місті Донецьк.

Відповідно до наданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю. листа, вона відмовляє у оформленні спадкового майна ОСОБА_3 , так як відсутні оригінали правоустановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до статей ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом та за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до інформації з копій наданих певних документів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дружиною та сином померлого ОСОБА_3 .

У той же час з наданих доказів суд не має можливості встановити за чиєю заявою про прийняття спадщини була відкрита вказана спадкова справа, чи відкрита спадкова справа взагалі, не можливо встановити коло спадкоємців, матеріали справи не містять копії документів спадкової справи. Взагалі відсутні оригінали правоустановлючих документів.

Слід також зазначити, що жодних заяв та клопотань щодо витребування документів або інших будь яких доказів позивачем та його професійним представником суду не надано, що є їх правом відповідно до принципу диспозитивності, встановленого ст. 13 ЦПК України.

Таким чином судом встановлено, що можливо і відкрилась спадщина після смерті чоловіка та батька позивачів, проте позивачами на підтвердження заявлених ними вимог суду не надано доказів щодо прийняття ними спадщини та кола спадкоємців.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивачів не знайшли свого підтвердження у встановлених судом фактичних обставинах справи, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

виршіив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачкою.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складений 19 червня 2023 року.

Суддя: Т.В. ШТИХ.