Справа № 183/2009/16
№ 4-с/183/22/23

У Х В А Л А
16 червня 2023 року м. Новомосковськ
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Новомосковського відділу Державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Корєла Ольга Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», -
у провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вказана скарга, в якій заявник просить визнати дії старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Корєлої Ольги Миколаївни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2023 року № 71432944 неправомірними; скасувати постанову старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Корєлої Ольги Миколаївни про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2023 року за №71432944 про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ідентифікаційний код 35625014 заборгованості у розмірі 57 122,14 грн; на час розгляду скарги ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , призупинити провадження від 03 квітня 2023 № 71432944 про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» ідентифікаційний код 35625014 у розмірі 57 122,14 грн.
В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 01 червня 2023 року він звертався з заявою до державного виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 12 червня 2023 року йому стало відомо про реєстрацію 31 березня 2023 року заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про відкриття виконавчого провадження відносно заявника на підставі рішення суду від 09 серпня 2018 року у справі № 183/2009/16 та дублікату виконавчого листа, виданого 02 вересня 2021 року. При ознайомленні заявнику надано копію заяви стягувача, ухвали суду, виконавчого листа. Заявник вказує, що з документів справи він дізнався, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і на його думку державним виконавцем неправомірно відкрито провадження.
Перевіривши подану заяву на відповідність вимогам ст.ст. 183, 447-449 ЦПК України, вбачається таке.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Верховний Суд зауважив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
З наведених заявником у скарзі обґрунтувань убачається, що він оскаржує дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, які за своїм змістом не є триваючими.
Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.
Виходячи із змісту поданої заявником скарги убачається, що строк звернення з даною скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
У скарзі заявник посилається на те, що про відкриття виконавчого провадження № 71432944 заявник дізнався 12 червня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами провадження.
Посилання заявника виключно на дату 12 червня 2023 року, яка за його твердженням є днем, коли він нібито дізнався про порушення свого права без підтвердження цього належними доказами розцінюється судом критично, оскільки саме на заявника покладається обов`язок доведення дотримання ним імперативних строків звернення зі скаргою на дії державного виконавця.
Водночас, суд вважає за доцільне зауважити, що приписи частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» імперативно встановлюють обов`язок надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.
Таким чином, заявником не заявлено клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою та не доведено належними доказами подання скарги до суду з дотриманням процесуальних строків, а твердження останнього про те, що саме 12 червня 2023 року він дізнався про відкриття виконавчого провадження, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не підтверджуються наданими до скарги доказами в своїй сукупності.
Тому, з огляду на наведене суд вважає, що вищезазначену скаргу подано заявником з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України.
За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом і не заявлено клопотання про поновлення такого строку, з огляду на відсутність поважних причин поновлення такого пропуску, суд дійшов до висновку про залишення скарги без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суд,-
скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без розгляду та повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 16 червня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов