Справа № 645/1092/23
Провадження № 2/645/505/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої, на підставі ордеру, діє представник адвокат Бабій Л.В., звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 листопада 2018року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 949. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що шлюбні відносини фактично припинені, шлюб має формальний характер, через постійні сварки та непорозуміння між сторонами утворились неприязні відносини, сторони мають окремий бюджет, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Позивач зазначає, що примирення є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб, а прізвище « ОСОБА_4 », після розірвання шлюбу, залишити без змін. Окрім того, посилаючись на те, що спільна з відповідачем дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, стягнень за виконавчими документами не здійснюються, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення даного позову.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 24 березня 2023 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про надання сторонам строку на примирення .

У судове засідання позивачка не з`явилась. Разом з позовною заявою представник позивача адвокат Бабій Л.В. подала суду заяву у якій просить суд проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 листопада 2018 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрованийвідділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 949 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що позивачка на примирення не згодниа, суд вважає необхідним шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_5 », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від його заробітку, то суд дійшов такого висновку.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.03.2023 року, актовий запис № 1635).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини.

Згідно з ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

З роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усі діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно доч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довеститі обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач просить суд стягувати на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця посилаючись на те, що останній має гарний стан здоров`я, отримує регулярний, високий дохід та не має утриманців.

Згідно з п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи суду не надано доказів того, що відповідач за станом здоров`я або з інших причин не може утримувати дитину.

У той же час, суд вважає, що позивачка не довела того, що для належного утримання дитини з відповідача необхідно стягнути аліменти саме у розмірі 1/3 частки та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з викладеного, суд приходять до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду 23.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України.

В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 247, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 21 листопада 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 949 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 » - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 березня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 14.09.2023 року.

Суддя