РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/111/23
Провадження № 2/941/139/23

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом Петрівської селищної ради Кіровоградської області, в особі виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про накладення заборони на відчуження майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідачка є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2021 року у громадянки ОСОБА_2 був відібраний син - малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав, та влаштований під опіку громадянки ОСОБА_4 . Відповідно до рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 28 жовтня 2021 року № 744, малолітній ОСОБА_1 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідачка є власником однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м., а тому представник позивача просить накласти заборону на відчуження житла та майна, що належить відповідачці, а саме, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 52 Конституції України визначено, що утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого повторно 26 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.4).

Батько дитини, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Острівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 16 грудня 2020 року (а.с.10).

Згідно заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2021 року, у громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був відібраний син - малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав, та влаштований під опіку громадянки ОСОБА_4 (а.с.6-9).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 28 жовтня 2021 року №744, малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11).

Громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власником однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 грудня 2016 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 1318 (а.с.12).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Петрівської селищної ради 25 січня 2023 року було прийнято рішення № 4 «Про захист житлових прав малолітнього ОСОБА_1 », а саме, вважати доцільним накласти заборону на відчуження житла, що належить на праві користування малолітньому ОСОБА_1 (а.с.13).

Рішенням виконавчого комітету Петрівської селищної ради від 26 січня 2023 року № 24 «Про затвердження висновку про доцільність накладення заборони на відчуження житла малолітнього ОСОБА_1 » було затверджено висновок щодо накладення заборони на відчуження житла, що на праві користування належить малолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-16).

Особисті майнові відносини між батьками та дітьми регулюються положеннями Сімейного кодексу України (далі СК України), і таке регулювання здійснюється з метою, зокрема, утвердження почуття обов`язку перед дітьми на засадах справедливості, добросовісності та розумності з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина друга статті 1, частини восьма, дев`ята статті 7 СК України).

Пунктом 2 частини 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Згідно із частинами першою, третьою статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. У разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім`ї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

За змістом вказаних норм матеріального права за дітьми, позбавленими батьківського піклування зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до влаштування в дитячі будинки сімейного типу, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Жилі приміщення, в яких проживали діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх заклади для дітей, позбавлених батьківського піклування не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти, члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Суд зазначає, що законом встановлено накладення судом обмеження на відчуження житла дітей, яке перебуває у приватній власності їх батьків, під час розгляду судом справи про позбавлення батьків дитини батьківських прав (стаття 164 СК України), тобто такий захід є засобом суспільного впливу на батьків як наслідок порушення ними своїх батьківських обов`язків і не має чітко визначеного строкового характеру, оскільки є заходом юридичної відповідальності, наслідки якої усуваються у передбаченому законом порядку.

Ураховуючи, що малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який позбавлений батьківського піклування, зареєстрований у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку належить ОСОБА_2 , тому він має право на користування вказаном житлом.

Як убачається зі змісту заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2021 року, питання щодо накладення заборони на відчуження житла вирішено не було.

За викладених підстав, суд дійшов висновку, що є законні підстави для накладення заборони на відчуження нерухомого майна, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору при пред`явлені позову, то згідно ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави повинні бути стягнено відповідні судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 12, 81, 83, 89, 141, 263, 282, 284, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Накласти заборону на відчуження житла та майна, що належить громадянці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 31,5 кв.м., до досягнення її малолітнім сином - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити державній нотаріальній конторі за місцем знаходження майна для виконання в частині накладення заборони на відчуження квартири.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 16 червня 2023 року.

Суддя С.І.Колесник