Справа № 366/1746/23
Провадження № 2-н/366/82/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15.06.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща»,

ВСТАНОВИЛА:

13.06.2023 року ОСОБА_1 (далі Заявник) звернувся в суд із зазначеною заявою, у якій просив видати судовий наказ про стягнення з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (далі Боржник) заборгованість по виплаті йому заробітної плати в загальному розмірі 37325,37 грн.

Заява мотивована тим, що Заявник з 01.03.2011 року по 10.02.2023 року працював у Боржника. Звільнився з роботи за угодою сторін. Станом на день подання заяви, Боржник має перед Заявником заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 37325,37грн.

Боржник неодноразово обіцяв здійснити виплату заробітної плати, однак цього не зробив, у зв`язку з чим Заявник звернувся в суд.

Вивчивши заяву та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Відповідно до п. 12 цієї Постанови, … «якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати.» … «До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання»...

Форма довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) затверджена Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, який затверджений постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266.

Суддею встановлено, що Заявник працював у Боржника з 01.03.2011 року по 10.02.2023 року, що підтверджується копією його трудової книжки.

Заявник звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Заявник додав до заяви розрахунковий лист за лютий 2023 року, який не містять підпису керівника та головного бухгалтера підприємства, а також не завірений належним чином (відповідною печаткою, підписом тощо), відповідно не є належним документом, який свідчить про безспірність розміру нарахованої але не виплаченої заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні. Інші долучені до заяви документи також не завірені належним чином.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суддя не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Також суддя не наділена повноваженнями в межах наказного провадження здійснювати розрахунки сум.

Відтак, безспірними є вимоги заявника, що випливають із зазначених і не оспорюваних цивільно-правових відносин. Вимоги заявника викладаються у заяві про видачу судового наказу та підтверджуються відповідними документами, які своєю чергою мають бути вагомими, переконливими і такими, що не викликають підозри щодо їх достовірності.

Про те, з наданих заявником документів не вбачається безспірність грошових вимог, оскільки обставини, на які він посилається, не підтверджені належними доказами.

Належним доказом наявності безспірної суми заборгованості є довідка роботодавця, яка могла бути видана ним в порядку ст. 49 КЗпПУ на вимогу працівника.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка виникла на день його звільнення, 10.02.2023 року. Без дослідження довідки про заборгованість у судді відсутня можливість визначитися щодо як наявності заборгованості, так і її безспірності.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки не містить підтверджуючих документів, якими Заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, у видачі судового наказу слід відмовити, при цьому заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з аналогічною заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України (наказне провадження), після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з наведених в ухвалі підстав не є перешкодою для повторного звернення з аналогічною заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України (наказне провадження), після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (15.06.2023 року).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування сторін

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Боржник: Державне спеціалізоване підприємство «Північна Пуща» (07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. Леніна, 148. Код )

Суддя Н.П. Слободян