Провадження № 2/466/115/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Шукост О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської державної лісовпорядної експедиції про стягнення невиплачених при звільненні коштів, які входять до складових заробітної плати, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити перерахунок належних йому коштів у вигляді донарахування основної заробітної плати згідно з галузевих та колективних угод у період з 26.10.1999 року по 31.01.2000 року, з 24.01.2001 року по 31.01.2001 року, з 11.03.2003 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2004 року по 31.12.2004 року із виплатою різниці нарахованих коштів на його користь; зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію нарахувати та здійснити виплату на його користь гарантованої одноразової грошової винагороди за 20 років бездоганної служби в державній лісовій охороні України; зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію нарахувати та здійснити виплату на його користь гарантованої одноразової грошової винагороди за 40 років сумлінної праці і вислугу років в державній лісовій охороні України; стягнути з Львівської державної лісовпорядної експедиції на його користь суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати за період з 26.10.1999 року по період здійснення виплати; зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити донарахування, надати розрахунки та здійснити виплату йому сум доплат, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплати за період перебування на лікарняному та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати з 01.05.2014 року по 07.06.2017 року; зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити нарахування, надати розрахунки та здійснити виплату йому компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.05.2014 року по день виплати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він працював у Львівській державній лісовпорядній експедиції та 07.06.2017 року звільнений з роботи на підставі п.6 ст.36 КЗпП України у зв`язку із відмовою працювати із зміненими умовами правці. В день звільнення, з вини відповідача, не було проведено виплату належних йому при звільнені сум, а саме не виплачено в повному обсязі основну заробітну плату та не виплачено додаткову заробітну плату згідно з умовами галузевих та колективних угод за періоди з 26.10.1999 року по 31.01.2000 року, з 24.01.2001 року по 31.01.2001 року, з 11.03.2003 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2004 року по 31.12.2004 року. Позивач покликається на те, що він пропрацював у Львівській державній лісовпорядній експедиції 42 роки, проте йому не надано одноразової грошової допомоги за 20 років та за 40 років служби. У зв`язку із чим, відповідачем також не здійснено належним чином нарахування та виплата йому заробітної плати, не було здійснено донарахування та виплата сум доплат, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплати за період перебування на лікарняному та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати з 01.05.2014 року по 07.06.2017 року. А також, у зв`язку із порушенням строків виплати частини заробітної плати просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовних заявах та письмових поясненнях.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні, покликаючись на те, що перерахунок лікарняних у зв`язку із донарахуванням зарплати не може проводитися, оскільки, якщо в розрахунковому періоді для розрахунку лікарняних були проведені донарахування або сторнування зарплати, то їх потрібно відносити до тих місяців, в яких вони були включені до зарплатних відомостей та до Звіту з ЄСВ, а перерахунок інших видів виплат, неможливо провести оскільки відсутня деталізація всіх донарахувань заробітної плати по місяцях. Щодо позовних вимог про нарахувати та здійснити виплати одноразової грошової винагороди за 20 та за 40 років сумлінної праці, зазначає, що відносно позивача не видавалося наказів про нагородження чи відзнаку.

Заслухавши учасників справи, покази свідка, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1975 року прийнятий на роботу у Львівську державну лісовпорядну експедицію, що стверджується копією трудової книжки, заведеної 05.04.1975 року.

Наказом №6/04к від 07.06.2017 року ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з відмовою працювати із зміненими умовами праці.

Статею 43 Конституції України регламентовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В порушення вимог ст.116 КЗпП України в день звільнення ОСОБА_1 не виплачені належні суми заробітної плати, що стверджується Актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЛВ4508/451/АВ від 27.11.2019 року, складеного Головним управлінням Держпраці у Львівській області Державної служби з питань праці.

Відповідно до вищевказаного Акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю в ході перевірки були виявлені наступні порушення, а саме: в частині встановлення посадового окладу працівнику ОСОБА_1 з недотриманням вимог Галузевих угод, зокрема: відповідно до додатку №2 «Мінімальні посадові оклади керівників, спеціалістів і службовців Українського державного лісовпорядного виробничого об`єднання» Галузевої угоди на 1998-2000 роки, посадовий оклад для інженера - таксатора ІІ категорії передбачений в сумі 150 грн, проте відповідно до наказу №27 від 22.03.1999 посадовий оклад інженера-таксатора ІІ категорії встановлено в розмірі - 138 грн; відповідно до додатку №3 «Мінімальні посадові оклади керівників, спеціалістів і службовців Українського державного лісовпорядного виробничого об`єднання» Галузевої Угоди на 2001-2002 роки посадовий оклад інженера -таксатора ІІ категорії передбачений в сумі 180 грн, проте відповідно до наказу №21 від 29.02.2000 посадовий оклад інженеру-таксатору ІІ категорії встановлено в розмірі - 177 грн; відповідно до додатку №3 «Мінімальні посадові оклади керівників, спеціалістів і службовців Українського державного лісовпорядного виробничого об`єднання» Галузевої угоди на 2003-2005 роки, посадовий оклад для інженера - таксатора І категорії передбачений в сумі 330 грн, проте відповідно до наказу №53 від 24.07.2002 посадовий оклад інженеру-таксатору І категорії встановлено в розмірі - 280 грн; відповідно до вимог п.4 змін і доповнень до Галузевої угоди на 2003-2005 роки від 30.09.2003, які набрали чинності від 01.09.2004 року оклади керівників та фахівців розраховувались: тарифна ставка робітника І розряду множилась на коефіцієнт відповідно до посади (284 грн * 1,9), тобто 539,60 грн для посади провідний інженер - таксатор, проте відповідно до наказу №94 від 06.09.2014 посадовий оклад для провідного інженера - таксатора встановлено у розмірі 530 грн., а відтак, прийняттям рішення в односторонньому порядку, що погіршує умови оплати праці ОСОБА_1 за наступні періоди: з 26.10.1999 по 31.01.2000 р.; з 24.01.2001 по 31.01.2001 р.; з 11.03.2003 по 30.06.2003 р.; з 01.09.2004 по 31.12.2004 р. в порівнянні з умовами оплати праці визначеними Галузевими угодами.

Також Актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю встановлено ненадання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі одного посадового окладу за «бездоганну службу в державній лісовій охороні України» за 20 років служби, визначеної додатком 6 до Галузевої угоди між державним комітетом лісового господарства України і центральним комітетом профспілки працівників лісового господарства України на 2001-2002 року від 24.01.2001, та одноразової грошової допомоги у розмірі три тарифні ставки (оклади, посадові оклади) за «сумлінну службу і вислугу років в державній лісовій охороні України» за 40 років служби, визначеної додатком №3 до Колективного договору " на 2014-2015 прийнятий 29.04.2014. Разом з тим, п.4.3.2. вищевказаного Колективного договору зазначено, що одноразові грошові винагороди «За сумлінну службу і вислугу років в державній лісовій охороні України» виплачуються згідно черговості настання терміну нагородження «виходячи» з розміру посадового окладу на момент виплати.

Виплата заробітної плати працівникам установи проводиться не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме: заробітна плата працівникам за жовтень 2019 року виплачена чотирма платежами: 31.10.2019 згідно платіжного доручення № 405 від 31.10.2019, 01.11.2019 згідно платіжним дорученням №409 від 01.11.2019, 07.11,2019 згідно платіжного доручення №417 від 07.11.2019, 15.11.2019 згідно платіжного доручення №424 від 15.11.2019.

Таким чином, Львівською державною лісовпорядною експедицією допущено порушення ч.ч.3,4 ст.97, ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці».

На підставі виявлених в ході перевірки порушень Головним управлінням Держпраці у Львівській області Державної служби України з питань праці винесено Припис про усунення виявлених порушень №ЛВ4508/451/АВ/П від 27.11.2019 року, відповідно до якого головного інженера ОСОБА_3 зобов`язано усунути порушення ч. 3, 4 ст. 97 КЗпП України та ч.1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» строком до 23.12.2019 року.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 07.02.2020 року головного інженера Львівської державної лісовпорядної експедиції ОСОБА_3 визнато винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року у задоволенні позову Львівської державної лісовпорядної експедиції до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування Припису про усунення виявлених порушень №ЛВ4508/451/АВ/П від 27.11.2019 року відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає встановлені у Приписі про усунення виявлених порушень №ЛВ4508/451/АВ/П від 27.11.2019 року порушення Львівською державною лісовпорядною експедицією норм КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» щодо оплати праці ОСОБА_1 такими, що не підлягають доказуванню.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Львівської державної лісовпорядної експедиції здійснити перерахунок належних йому коштів у вигляді донарахування основної заробітної плати згідно з галузевих та колективних угод у період з 26.10.1999 року по 31.01.2000 року, з 24.01.2001 року по 31.01.2001 року, з 11.03.2003 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2004 року по 31.12.2004 року із виплатою різниці нарахованих коштів на його користь підставні та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013р. №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»: «компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст.34 Закону і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1427, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток».

Згідно до ст. ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати здійснюється підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та господарювання та провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема до них відноситься і заробітна плата.

Компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу (роботодавця), що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять будь-якого виключення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов`язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону).

Відповідно до п. 2.2.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. N 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. N 114/8713 суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати належать до фонду оплати праці у складі додаткової заробітної плати.

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - це державна гарантія, передбачена законодавством про працю.

Дія Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року N 1427, поширюється на підприємства, установи та організації усіх форм власності і господарювання і застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц.

У зв`язку із вищевикладеним, беручи до уваги те, що Львівською державною лісовпорядною експедицією допущено порушення строків нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати, починаючи з 26.10.1999 року, суд приходить до висновку, що слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування, надати розрахунки та здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.05.2014 року по день виплати.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2019 року стягнуто з Львівської державної лісовпорядної експедиції на користь ОСОБА_1 не виплачені при звільненні кошти, які входять до складових заробітної плати: 1.заробітної плати за листопад - грудень 2016 р. у сумі 339,84 грн.; 2.доплати за вислугу років за листопад - грудень 2016р. у сумі 88,86 грн.; 3.підвищення посадових окладів на 1 % за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. у сумі 8 253,50 грн.; 4.підвищення посадових окладів на 2 % за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. у сумі 2 121,16 грн.; 5.доплату за вислугу років у зв`язку з підвищенням посадових окладів на 1 % за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві і 2 % за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. у сумі 2 717,25 грн.; 6.доплати за особливий характер праці (складність, напруженість в роботі) згідно Колективної угоди - 12% з врахуванням підвищення посадових окладів на 1 % за кожних п`ять років відпрацьованих на підприємстві за період з вересня 2014 р. по травень 2017 р. у сумі і 2 % за відповідність спеціальності займаній посаді за період з травня 2014 р. по лютий 2017 р. 5 300,18 грн.; 7.суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати по липень 2018 р. у сумі 4 001,74 грн., а разом 22 822,53 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17.03.2020 року рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2019 року залишено без змін. Таким чином рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2019 року набрало законної сили.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заробітну плату» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013р. №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити донарахування, надати розрахунки та здійснити виплату ОСОБА_1 сум доплат, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплати за період перебування на лікарняному та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати з 01.05.2014 року по 07.06.2017 року, суд також бере до уваги Постанову Верховного Суду від 23.06.2021 року у справі № 826/16464/13-а. Так, у п.11 вказаної постанови йдеться про те, що у зв`язку з таким перерахунком заробітної плати позивача підлягають також перерахунку його відпускні, додатковий оклад до відпустки, компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, довічне грошове утримання та вихідна допомога.

Враховуючи те, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2019 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17.03.2020 року здійснено перерахунок та виплату коштів, які входять до складу заробітної плати, починаючи з 01.05.2014 року, суд приходить до висновку, що слід зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію «Львівдержліспроект» здійснити донарахування, надати розрахунки та здійснити виплату ОСОБА_1 сум доплат, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплати за період перебування на лікарняному та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати з 01.05.2014 року по 07.06.2017 року.

Ухвалюючи по справі рішення без зазначення сум, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги те, що відсутність вказівки позивачем розміру таких сум викликаний тим, що обов`язок з приводу їх обчислення покладений на відповідача, як колишнього роботодавця.

За приписами частини 1 статті 47 та статті 116 КЗпП України нарахування і виплата усіх сум, які належать до виплати працівнику в день звільнення проводиться безпосередньо роботодавцем, тому і розмір цих сум повинен визначатися останнім. (Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду №806/2109/17 від 10.07.2018 року.)

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та здійснити виплату на його користь гарантовану одноразову грошову винагороду за 20 та 40 років бездоганної служби в державній лісовій охороні України, суд приходить до наступного висновку.

Приписом про усунення виявлених порушень №ЛВ4508/451/АВ/П від 27.11.2019 року виявлено порушення, зокрема, в частині ненадання одноразової грошової допомоги у розмірі одного посадового окладу за «бездоганну службу в державній лісовій охороні України» за 20 років служби, визначеної додатком 6 до Галузевої угоди між державним комітетом лісового господарства України і центральним комітетом профспілки працівників лісового господарства України на 2001-2002 року від 24.01.2001, в частині ненадання одноразової грошової допомоги у розмірі три тарифні ставки (оклади, посадові оклади) за «сумлінну службу і вислугу років в державній лісовій охороні України» за 40 років служби, визначеної додатком №3 до Колективного договору " на 2014-2015 прийнятий 29.04.2014.

Разом з тим, п.4.3.2. вищевказаного Колективного договору зазначено, що одноразові грошові винагороди «За сумлінну службу і вислугу років в державній лісовій охороні України» виплачуються згідно черговості настання терміну нагородження «виходячи» з розміру посадового окладу на момент виплати.

Порядок відзначенням відомчою заохочувальною відзнакою Державного агентства лісових ресурсів України - нагрудним знаком «За бездоганну службу в державній лісовій охороні» визначається Положенням про відомчу заохочувальну відзнаку Державного агентства лісових ресурсів України - нагрудний знак «За бездоганну службу в державній лісовій охороні» (далі Положення), затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 18.03.2013 року № 184.

Відповідно до вищевказаного Положення рішення про нагородження приймається колегією Державного агентства лісових ресурсів України на підставі подання про нагородження відомчою заохочувальною відзнакою Державного агентства лісових ресурсів України - нагрудним знаком «За бездоганну службу в державній лісовій охороні». Про нагородження Нагрудним знаком видається наказ Державного агентства лісових ресурсів України. Про вручення Нагрудного знака складається протокол. В особовій справі та трудовій книжці нагородженого здійснюється відповідний запис із зазначенням дати і номера наказу про відзначення відомчою заохочувальною відзнакою.

Дослідивши матеріали справи, трудову книжку ОСОБА_1 , судом встановлено, що жодного Наказу про нагородження ОСОБА_1 за бездоганну службу в державній лісовій охороні України за 20 років та за 40 років не приймалося. В трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні записи про відзначення відомчою заохочувальною відзнакою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки відзначення відомчою заохочувальною відзнакою працівника є лише правом, а не обов`язком Державного агентства лісових ресурсів України.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона працює головним бухгалтером у Львівській державній лісовпорядній експедиції, їй відомо про заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги. Ствердила, що підстав для виплати ОСОБА_1 винагороди за 20 років та за 40 років бездоганної служби не було, оскільки така виплата здійснюється виключно за наказом Агентства лісових ресурсів. Це не виплати за відпрацьований термін, а виплати за бездоганну службу. Також ствердила, що бухгалтерією здійснювалися нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_1 відповідно до встановлених посадових окладів. Щодо здійснення перерахунку за рішенням Галицького районного суду м.Львова вважає, що такий неможливо здійснити, оскільки у рішенні суду немає помісячної деталізації перерахунків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, слід зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити перерахунок основної заробітної плати ОСОБА_1 згідно з галузевих та колективних угод за період з 26.10.1999 року по 31.01.2000 року, з 24.01.2001 року по 31.01.2001 року, з 11.03.2003 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2004 року по 31.12.2004 року із виплатою різниці нарахованих коштів на користь ОСОБА_1 , стягнути з Львівської державної лісовпорядної експедиції на користь ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати за період з 26.10.1999 року по період здійснення виплати, зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити донарахування, надати розрахунки та здійснити виплату ОСОБА_1 сум доплат, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплати за період перебування на лікарняному та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати з 01.05.2014 року по 07.06.2017 року, зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити нарахування, надати розрахунки та здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.05.2014 року по день виплати. В решті вимог відмовити.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити перерахунок основної заробітної плати ОСОБА_1 згідно з галузевих та колективних угод за період з 26.10.1999 року по 31.01.2000 року, з 24.01.2001 року по 31.01.2001 року, з 11.03.2003 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2004 року по 31.12.2004 року із виплатою різниці нарахованих коштів на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з Львівської державної лісовпорядної експедиції на користь ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати за період з 26.10.1999 року по період здійснення виплати.

Зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити донарахування, надати розрахунки та здійснити виплату ОСОБА_1 сум доплат, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплати за період перебування на лікарняному та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати з 01.05.2014 року по 07.06.2017 року.

Зобов`язати Львівську державну лісовпорядну експедицію здійснити нарахування, надати розрахунки та здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.05.2014 року по день виплати.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тесту до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 16.06.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівська державна лісовпордна експедиція, , місцезнаходження: м.Львів, вул.Чайковського, 17.

Суддя О. І. Баєва