Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/509/23

16 травня 2023 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Решетова В. В.,

з участю секретаря Остапишин І. Р.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту складання заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту складання заповіту.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у лютому 2023 року вона звернулась в Богородчанську державну нотаріальну контору Івано- Франківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом посвідченим секретарем Старунської сільської ради Івано-Франківського (бувшого Богородчанського) району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом державного нотаріуса від 15 лютого 2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивуючи тим, що необхідно встановити в судовому порядку факт приналежності спадкодавцю ОСОБА_3 Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого Старунською сільською радою 26.06.2002 року на ім`я ОСОБА_3 та встановити в судовому порядку факт складання заповіту померлою ОСОБА_3 на ім`я заявника, який посвідчений секретарем Старунської сільської ради 05.09.2001 року від імені ОСОБА_3 .

При видачі паспорта спадкодавцю у графі прізвище записано ОСОБА_3 і відповідно у свідоцтві про смерть, яке видано на підставі паспорта, записано саме прізвище ОСОБА_3 . При видачі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 040507 виданого Старунською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області 26.06.2002 року помилково записано що акт видано на ім`я ОСОБА_3 , замість вірного ОСОБА_3 .

Аналогічно при складанні та посвідченні заповіту у Старунській сільській раді 05.09.2001 року померлою ОСОБА_3 на ім`я заявника помилково складено та зареєстровано в Книзі реєстрації нотаріальних дій від імені ОСОБА_3 .

В даний час заявнику необхідно встановити, що Державний акт на право власності на землю та заповіт складений та посвідчений Старунською сільською радою на ім`я ОСОБА_3 дійсно належать покійній ОСОБА_3 .

У зв`язку з вказаними розбіжностями у написанні прізвища заявник не можу прийняти спадщину по заповіту після смерті ОСОБА_3 , тому просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник, яка також була допитаний як свідок в порядку, визначеному ст. 234 ЦПК України, заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Зазначив, що встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить справу, розглядати у їх відсутність не заперечує проти задоволення заяви.

ОСОБА_1 допитана в якості свідка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 , дійсно доводиться їй бабусею, але в ході оформлення документів на право власності на земельну ділянку та заповіту, в написанні прізвища бабусі було допущено помилку, а саме « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється одна і таж сама особа, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтав про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ІФ №040507, останній видано на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Старунської сільської ради від 17.10.2000 XV сесії № б/н для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,50 га, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Старунської сільської ради від 26.06.2002 за №499, що також підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області С-190/0-228/6-22 від 20.09.2022 року.

Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Старунської сільської ради Богородчанського району Івано- Франківської області 05.09.2001 року за реєстром № 92, встановлено, що ОСОБА_3 на випадку своєї смерті зробила заповітне розпорядження на все своє майно на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно довідки старости Старунського старостинського округу №7 Богородчанської селищної ради №489/11.07-29 від 13.04.2023 року, підтверджується, що ОСОБА_3 вказана у свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 11.08.2011 року, виданим виконавчим комітетом Старунської сільської ради, як ОСОБА_3 , і що фактично це була одна і та ж особа, яка постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 зі своєю онукою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вели спільне господарство.

Заповіт ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 у Старунській сільській раді Богородчанського Івано-Франківської області реєструвався під №12 від 25.01.2001 року,одночасно повідомляємо,що заповіт під №92 від 05.09.2001 року складений ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Заповіт від 05.09.2001р. за №92 посвідчувався секретарем Старунської сільської ради Візнович Олександрою Іванівною.

Факт належності саме ОСОБА_3 , Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ІФ №040507 та факт складання заповіту від імені саме ОСОБА_3 , підтверджується: співпаданням імені та по батькові спадкодавця, зазначеного в її свідоцтві про смерть, та довідками з селищної ради та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, а також показами свідків.

Встановлення факту належності вказаного державного акту та складання заповіту має для заявника юридичне значення, оскільки допущена при його складанні описка в написанні прізвища бабусі заявника стало перешкодою для прийняття нею спадщини за вказаним заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Беручи до уваги викладене, у зв`язку з тим, що зазначених вище документах дійсно допущено описку у написанні прізвища спадкодавця, і в інший спосіб довести факт належності правовстановлюючих документів неможливо, суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановивши факт належності вказаних документів саме ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту складання заповіту задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа - Державного акту на землю серія ІІ-ІФ № 040507, виданого Старунською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області 26 червня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 - саме ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити, що заповіт складений від імені ОСОБА_3 у Старунській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області на ім`я ОСОБА_1 та посвідчений секретарем Старунської сільської ради Богородчанського району Івано- Франківської області 05.09.2001 року за реєстром № 92, дійсно складався ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Решетов