Справа № 681/407/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Горгулько Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотарального округу Гуревічов Олег Миколайович, Полонський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький),

в с т а н о в и в:

28 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9775, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. щодо стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (далі - ТОВ "Фінансова компанія управління активами") заборгованості за кредитним договором №002-29123-230213 від 23.02.2013 в сумі 25044 грн 18 коп.

В обґрунтування вимог зазначила, що 10 березня 2021 року відносно неї на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №64759616.

Проте, стверджує, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною.

Ухвалою судді від 29 березня 2023 року у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 01.05.2023 позовну заяву було залишено без руху в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України.

Ухвалою суду від 05.05.2023 розгляд справи продовжено у зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви.

Представник відповідача - ТОВ "Фінансова компанія управління активами" у встановлений строк надав заяву, яку суд розцінює, як відзив на позовну заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Треті особи у встановлений строк будь-яких письмових пояснень, заперечень не надали.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Відповідно до даних свідоцтва про шлюб (а.с.39) ОСОБА_2 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_4 ».

З даних постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.43) встановлено, що в провадженні Полонського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) знаходиться на примусовому виконанні виконавчий напис №9775, виданий 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова команія управління активами» заборгованості в сумі 25044,18 грн.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цих приписів нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як встановлено судом, відповідач не надав суду доказів, що він подав нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Також відповідачем не надано суду доказів, що позивачем було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оскаржити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач - ТОВ "Фінансова компанія управління активами" визнав позов до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись наведеним, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29.01.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем зареєстрований в реєстрі за № 9775, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованостіза кредитним договором №002-29123-230213 від 23.02.2013 в сумі 25044 грн 18 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повернути з державного бюджету для ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його складення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», код в , місцезнаходження: м.Ірпінь, вул. Стельмаха, 9-а, офіс 203 Київської області, поштовий індекс 08200.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

Полонський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально- Західного міжрегіонального управління Мінітерства юстиції (м.Х_мельницький), , місцезнаходження:м.Полонне, вул. Героїв Майдану, 6 Шепетівського району Хмельницької області, поштовий індекс 30500;

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, місцезнаходження: м.Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5, поштовий індекс 01001.

Головуюча Н.А.Горгулько