ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Харківобленерго на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Яковлевої В.М., повний текст ухвали виготовлено 29 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У вересні 2021 року представник АТ «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Просив прийняти позову заяву до провадження та стягнути солідарно з ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 суму заборгованості за спожиту електричну енергію 864 грн. 00 коп. Стягнути сплачені суми судових витрат, а саме суму судового збору у розмірі 2 270, 00 грн. та 89,62 грн. за отримання інформаційної довідки.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, у зв`язку з тим, що позов подано без дотримання вимог, викладених у ст.175 і 177 ЦПК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2021 року позовну заяву позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву АТ «Харківобленерго», суд першої інстанції виходив з того, що позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, оскільки недоліки усунуті не були.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «Харківобленерго» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність, безпідставність та порушення судом норм процесуального права просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова про залишення заяви без руху від 27.09.2021 року на адресу АТ «Харківобленерго» не надсилалась. Наявність у матеріалах справи супровідного листа із зазначенням адреси (в тому числі й електронної пошти) позивача не є підтвердженням факту відправки ухвали суду від 27.09.2021 року на адресу АТ «Харківобленерго», тим більше отримання адресатом цієї ухвали. Сам по собі факт відправлення копії рішення суду засобами електронної пошти та можливе отримання його адресатом не тягне за собою правових наслідків, передбачених ст.. 272 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що указані ним недоліки позовної заяви усунуті не були, а тому, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, позов має бути повернутий позивачу.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблено передчасно з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається з матеріалів справи, 22.09.2020 представник АТ «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. (а.с. 3-5).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху (а.с.13-14) з підстав невідповідності вимогам статтей 175,177 ЦПК України та запропоновано усунути такі недоліки позовної заяви: надати докази, додані до позовної заяви, засвідчені відповідно до вимог пункту 5.27 розділу 5 "Вимог до змісту та розташування реквізитів документів", Національного стандарту України - "Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55;

Матеріали справи містять супровідний лист із зазначенням адреси (в тому числі й електронної пошти) позивача про відправку вищевказаної ухвали суду від 27.09.2021 року на адресу АТ «Харківобленерго» (а.с.15).

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статями 175, 177 ЦПК України.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частин 1, 5 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що надані АТ «Харківобленерго» копії доказів не засвідчені в порядку, визначеному Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затверджений наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, тому його позовну заяву слід залишити без руху. Цей стандарт не може бути застосований до дійсних правовідносин, оскільки його пункт 1.1 розділу 1 визначає, що стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Статті 175, 177 ЦПК України не встановлюють вимог стосовно порядку та способу засвідчення копій доказів, що надаються до суду. Такі вимоги визначені ст. 95 ЦПК України. Оскільки ч.3 ст. 185 ЦПК України пов`язує залишення позовної заяви без руху лише з підставами її невідповідності статтям 175, 177 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд залишив позову заяву АТ «Харківобленерго» без руху безпідставно.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустивши надмірний формалізм при вирішенні питання про відкриття провадження за позовом АТ «Харківобленерго», безпідставно залишив його без руху, а потім і повернув без розгляду, порушивши при цьому норми матеріального і процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2023 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді: П.С. Абрамов

Т.В. Одринська