ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2320/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 квітня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді Осіпенко Л.М.,
при секретарі Тарасовій А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Сікач Олександр Миколайович до ОСОБА_2 , тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту майна, -
У судове засідання представник позивача Сікач О.М. не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_1 та його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, що підтверджується оголошенням на сайті «Судової влади» та повернутим поштовим конвертом та довідкою про причини повернення, яке надійшло на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», однак у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв від неї не надходило.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 набула право власності на квартиру на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 28.02.1997 від продавця ОСОБА_5 , якому належала квартира на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 13.03.1996.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2022 у цивільній страві № 753/14178/21 визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 13.03.1996, зареєстрований на Київській універсальній біржі за № B1001/2440 укладений між ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , виданої Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою від 11.07.1995 року № 2-2419 та у відповідності з довідкою опікунської ради Дарницького району м. Києві від 29.11.1995 № 1250/07 та ОСОБА_5 ; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; поновлено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; визнано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна №173398160 від 11.07.2019 встановлено, що 12.10.2004 Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за № 1370801 - арешт 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_2 (боржник) на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва АА 897276 від 20.10.2003, додаткові дані: архівний номер 6245086KIEV16, архівна дата 28.10.2003, дата виникнення 28.10.2003, № реєстру: 218328-137, внутр. № 1F01893D2BF445317D42.

13.09.2022 представником позивача подано запит до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням припинити обтяження щодо належного позивачу на праві приватної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , здійснених на підставі постанови АД 897276 від 20.10.2003, виданої відділом державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до відповіді Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.10.2022 встановлено, що станом на 26.10.2022 у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 відсутні, строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. ст.. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, враховуючи, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2022 у цивільній страві № 753/14178/21 є власністю позивача, наявне обтяження - арешт 1/4 частини вказаної квартири, що унеможливлює реєстрацію права власності на вказану квартиру за позивачем, відсутність виконавчого провадження у відношенні відповідача, зважаючи, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.4,10,76,81,141,259,264-265,268,273 ЦПК України, ст.ст. 316,319,321 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про який наявні в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №1370801, зареєстровано 12.10.2004 за № 1370801 Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва АА 897276 від 20.10.2003, додаткові дані: архівний номер 6245086KIEV16, архівна дата 28.10.2003, дата виникнення 28.10.2003, № реєстру: 218328-137, внутр. № 1F01893D2BF445317D42.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 28 квітня 2023 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: Сікач Олександр Миколайовича , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, адреса для листування: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Третя особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , юридична адреса: м. Київ,вул.. Заслонова, 16.

Суддя Л.М. Осіпенко