Справа № 544/1109/22
№ 2/544/29/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 квітня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бондаренко О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

у с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в розмірі 13580 гривень, перераховані 29.06.2022 року для поповнення картки ОСОБА_2 та судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 25 травня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди житлового будинку в розумінні ч. 1 ст. 811 ЦК України. Згідно пп. 1 п. 1 вищезазначеного договору оренди Орендодавець передає Орендарю в оренду житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За змістом пп. 1.4 п. 1 даного договору оренди, вказаний будинок здається для проживання строком на 1 рік з 28.05.2022 року по 28.05.2023 року. Відповідно до пп. 4.1. п. 4 даного договору, орендна плата на весь період, передбачений договором, встановлюється в розмірі 14000 гривень на місяць.

Згідно виписок з банківського рахунку ОСОБА_3 ним було перераховано на картковий рахунок позивача власні кошти наступними сумами в наступні дати:

-26.05.2022 року - 14000 гривень для поповнення картки, вказаної позивачем за червень;

-31.05.2022 року 14000 гривень для поповнення картки, вказаної позивачем з призначенням платежу: за липень;

-29.06.2022 року 13580 гривень для поповнення картки, вказаної позивачем з призначенням платежу: за серпень (світло та газ за липень).

Але, враховуючи власні обставини, в серпні він з сім`єю не проживав в будинку, що був предметом договору оренди за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пп. 6.3. п. 6 вищезазначеного договору оренди, в випадку дострокового розірвання договору Орендордавець повертає Орндарю, що виконав свої зобов`язання, залишок орендної плати за період, що було оплачено, але не було використано Орендарем.

Вважає, що грошові кошти в розмірі 13580 гривень, перераховані 29.06.2022 року для поповнення картки відповідача, підлягають поверненню позивачу, ОСОБА_1 .

Позивачем у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 13017 грн. Зазначив, що 25.05.2022 сторони уклали договір оренди житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 . В будинок вони із сім`єю заселилися 28.05.2022, але прожили в будинку лише 2 місяці, оскільки їх не влаштовували умови проживання там, на які вони розраховували. В будинку був несправний котел, не скрізь було підключено світло, територія подвір`я не була облаштована для заїзду автомобіля. За домовленістю 26.05.2022 позивач сплатив резервну суму в розмірі 14000 грн, 31.05.2022 плату за оренду за перший місяць в розмірі 14 000 грн, 29.06.2022 позивачем було сплачено 13580 грн, яка включала 980 грн оплати за комунальні послуги за червень місяць та 12 600 залишок орендної плати за другий місяць. Крім того, позивачем було витрачено 1400 грн на придбання побутових речей, які повинні були зараховані відповідачем в рахунок орендної плати за другий місяць проживання. Вважає, що з урахуванням його боргу за комунальні платежі за липень 2022 року, відповідач заборгувала йому суму в розмірі 13017 грн.

Відповідач візив на позовну заяву не надала. У судовому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог. Вважає, що позивач порушив умови договору, достроково розірвавши з нею договір оренди та завчасно її не попередив про виселення. У зв`язку з цим вважає, що вона не повинна повертати позивачу місячну плату за оренду будинку. Крім того, заперечувала борг в сумі 1400 грн за додаткові витрати позивача на поліпшення житлових умов в будинку. Пояснила, що за всі додаткові витрати, про які вони домовлялися, вона кошти повернула.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача. Після початку війни їх сім`я мала намір переїхати в безпечне місце і займалася пошуком житла. Знайшовши оголошення про оренду будинку в с. Повстин Лубенського району Полтавської області, їх влаштовували умови оренди і вони зв`язалися по телефону із власником будинку, щоб домовитися про укладення договору. Після цього вони узгодили письмову форму договору та поштою відправили відповідачу для підписання. 28.05.2022 їх сім`я заселилася в будинок та відповідно до умов договору сплатили 28000 грн. Проте, під час проживання було виявлено багато недоліків, зокрема не працювало опалення, що робило неможливим проживання у будинку взимку. Проживши в будинку 2 місяці, 28.07.2022 вони виїхали. При цьому в кінці червня вони сплатили ще орендну плату в розмірі 13580 грн в яку також була включена плата за комунальні послуги за червень 2022 року в розмірі 980 грн.

Заслухавши сторін, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України передбачено належність доказів.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як встановлено з письмових матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником будинку у АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 21.09.1995 (а.с.8-9)

25 травня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди житлового будинку. Згідно пп. 1 п. 1 вищезазначеного договору оренди Орендодавець передає Орендарю в оренду житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За змістом пп. 1.4 п. 1 даного договору оренди, вказаний будинок здається для проживання строком на 1 рік з 28.05.2022 року по 28.05.2023 року. Відповідно до пп. 4.1, 4.3 п. 4 даного договору, орендна плата на весь період, передбачений договором, встановлюється в розмірі 14000 гривень на місяць. До моменту дії цього договору Орендар виплачує Орендатору суму в розмірі 28 000 грн (а.с.6-7).

Згідно п. 6.2 договору оренди може бути достроково розірваний при невиконанні однією із сторін прийнятих на себе зобов`язань. В цьому випадку протилежна сторона повідомляє винну про свої наміри розірвати договір, а винна сторона зобов`язується сприяти розірванню договору на протязі п`ятиденного строку. Відповідно до пп. 6.3. п. 6 вищезазначеного договору оренди, в випадку дострокового розірвання договору Орендордавець повертає Орендарю, що виконав свої зобов`язання, залишок орендної плати за період, що було оплачено, але не було використано Орендарем.

Згідно копій платіжних доручень з банківського рахунку ОСОБА_3 було перераховано на картковий рахунок позивача власні кошти:

-26.05.2022 року - 14000 гривень для поповнення картки, вказаної відповідачем за червень (а.с.9);

-31.05.2022 року 14000 гривень для поповнення картки, вказаної відповідачем з призначенням платежу: за липень (а.с.11);

-29.06.2022 року 13580 гривень для поповнення картки, вказаної відповідачем з призначенням платежу: за серпень, світло та газ (за липень) (а.с.10).

Отримання зазначених вище сум коштів на свій рахунок відповідач не заперечувала.

Оскільки позивача не влаштовували умови проживання у будинку, на які він розраховував, він повідомив про дострокове розірвання договору власника будинку за 3 дні до виселення з нього. Відповідач не заперечувала щодо розірвання договору. З 28.07.2022 позивач із сім`єю виїхав та не проживав в будинку, що був предметом договору оренди за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог частин 1 та 2 ст.810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно вимог ч.1 ст.811, ч.1 ст.812 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Згідно з частиною 1, 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані; своєчасно вносити плату за житло; самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

За приписами ч.3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Згідно з нормами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У судовому засіданні було встановлено, що сторони за обопільною згодою достроково розірвали укладений договір оренди житла, тому за умовами договору орендодавець зобов`язаний повернути орендарю залишок орендної плати за період, що був сплачений, але не використаний орендарем.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідачки про те, що вона залишає за собою право не повертати отримані кошти, оскільки позивач завчасно, протягом місяця, не повідомив її про намір розірвати договір.

За приписами ч.3 ст. 825 ЦК України, наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці.

Якщо наймач звільнив помешкання без попередження, наймодавець має право вимагати від нього плату за найм житла за три місяці, якщо наймодавець доведе, що він не міг укласти договір найму житла на таких самих умовах з іншою особою.

Всупереч вимогам ст.81 ЦПК відповідач не довела, що внаслідок несвоєчасного попередження позивача про відмову від договору, вона не мала змоги укласти договір найму житла на тих самих умовах з іншою стороною. При цьому посилання відповідача на п.6.4 укладеного сторонами договору оренди є безпідставним, оскільки відповідач не зазначила, в чому полягає невиконання позивачем взятих на себе за договором зобов`язань, за які передбачена сплата штрафу у розмірі місячної оплати за оренду.

Щодо розміру суми, яка підлягає поверненню позивачу внаслідок дострокового розірвання договору оренди. Згідно платіжних документів позивач сплатив повністю орендну плату за 2 місяці проживання у будинку (червень та липень 2022) в розмірі 28000 грн та комунальні платежі в розмірі 980 грн за червень 2022 року. Тому позивачу підлягає поверненню сума в розмірі 12600 (13580-980) грн., як орендна плата за серпень 2022 року, що була сплачена, але не використана орендарем.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача, що відповідачка має повернути йому також додаткові витрати на благоустрій дому в розмірі 1400 грн, які він поніс за домовленістю з орендодавцем. Оскільки умовами договору оренди не передбачені такі витрати та позивач не надав належні та достовірні докази їх понесення. Натомість відповідач заперечувала наявність боргу за вказані витрати. Роздруківка скріншотів переписки сторін у месенджері не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Щодо доводів відповідача про наявність боргу позивача по сплаті комунальних послуг за липень 2022 року суд зазначає, що цей борг не враховується судом при визначенні остаточної суми, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки сторонами ця сума не була узгоджена та суду не надані докази на підтвердження розміру цих витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі ( 12600*992,40/13017) =959,65 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ватутінським РУ ГУМВС в м. Києві 13.07.1966, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в повернення плати за договором оренди у сумі 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень та 959 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 65 коп. в повернення сплаченого судового збору, а всього стягнути 13 559 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 65 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 20.04.2023.

Головуюча О.О. Сайко