ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Суми

Справа №575/918/22

Номер провадження 22-ц/816/567/23

22-ц/816/501/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

стягувачі: Харківський національний університет внутрішніх справ, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

боржник - ОСОБА_1 ,

Сквирський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської

області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

головний державний виконавець Сквирського відділу державної виконавчої служби у

Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального

управління Міністерства юстиції (м. Київ) Качуринська Оксана Василівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року та представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року в складі судді Савєльєвої А.І., постановлених в смт Велика Писарівка, -

в с т а н о в и в :

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відділ ДВС) Качуринської О.В., в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо ухилення від повернення виконавчих документів стягувачам у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (виконавчі провадження № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3) та зобов`язати вирішити питання щодо їх повернення.

Вимоги скарги мотивовані тим, що боржник 02 грудня 2022 року направив відділу ДВС клопотання про повернення виконавчих документів стягувачам у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Клопотання було отримано відділом ДВС 05 грудня 2022 року, однак головний державний виконавець Качуринська О.В. повернення виконавчих документів стягувачам не здійснила, відповідних постанов не винесла. Заявник вважає свої права порушеними, а бездіяльність державного виконавця неправомірною.

Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

31 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відділу ДВС 35000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 500 грн витрат, пов`язаних з доставкою кореспонденції. Заяву боржник мотивував тим, що під час розгляду скарги в суді поніс відповідні витрати, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України ним було надано попередній розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги в суді, та заяву про їх розподіл. На підтвердження розміру судових витрат подано суду відповідні докази.

Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з відділу ДВС витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 35000 грн та витрат, пов`язаних з доставкою кореспонденції у сумі 500 грн.

В апеляційній скарзі на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог скарги. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з 29 вересня 2021 року державним виконавцем не виявлено у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення у зведеному виконавчому провадженні, а тому виконавчий документи мав бути повернутий стягувачу.

У відзиві на апеляційну скаргу відділ ДВС просить у задоволенні скарги відмовити. При цьому зазначається, що державним виконавцем вживались всі передбачені законом заходи для виявлення майна та коштів, на які можливо звернути стягнення.

В апеляційній скарзі на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявник вчасно подав докази понесених витрат на правничу допомогу та на відправку поштової кореспонденції.

У відзиві на апеляційну скаргу відділ ДВС просить скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що сума витрат на правничу допомогу є недоведеною та неспівмірною.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2018 року В.Писарівським відділом ДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 575/345/13-ц, виданого 18 березня 2014 року В.Писарівським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського університету внутрішніх справ витрат в сумі 28719,22 грн (а.с. 61).

17 серпня 2021 року В.Писарівським відділом ДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 575/145/16-ц, виданого 23 грудня 2019 року В.Писарівським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 3888,50 грн (а.с. 63).

Постановою В.Писарівського відділу ДВС від 25 серпня 2021 року об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_1 (а.с. 64).

Постановами Великописарівського відділу ДВС від 23 вересня 2021 року виконавчий лист № 575/345/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського університету внутрішніх справ витрат в сумі 28719,22 грн та виконавчий лист № 575/145/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 3888,50 грн передані для виконання до Сквирського відділу ДВС (а.с. 66, 68).

Постановами головного державного виконавця Сквирського відділу ДВС Качуринської О.В. від 29 вересня 2021 року виконавчі провадження № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 прийняті для виконання (а.с. 70, 72).

Копії вказаних постанов вручені боржнику 08 жовтня 2021 року (а.с. 73).

19 листопада 2021 року державним виконавцем направлено запит № 30250 другому старостинському округу с. Шамраївка про надання інформації стосовно ОСОБА_1 про зареєстроване та фактичне місце реєстрації; місце роботи; наявність у власності земельних ділянок, рухомого та нерухомого майна, ведення підсобного господарства (а.с. 74).

Актом державного виконавця від 29 листопада 2021 року при виїзді державного виконавця за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , боржника не виявлено, будинок зачинений (а.с. 75).

Згідно повідомлення Сквирської міської ради від 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 зареєстрований в с. Шамраївка, Білоцерківського району, Київської області, фактично не проживає (а.с. 76).

02 грудня 2022 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Сквирського відділу ДВС клопотання про повернення виконавчих документів стягувачам, у якому повідомив державного виконавця про відсутність у нього майна, просив скласти відповідний акт про відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення, а також що здійснені виконавцем заходи з розшуку майна виявились безрезультатними (а.с. 6-7, 10).

05 грудня 2022 року зазначене клопотання отримане відділом ДВС (а.с. 11).

21 грудня 2022 року державним виконавцем направлено АТ КБ «Приватбанк» вимогу № 23479 про надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків ОСОБА_1 (а.с. 77).

21 грудня 2022 року державний виконавець надіслала запит № 23488 до Управління з питань виплати пенсій про надання інформації про перебування на обліку як отримувача пенсії ОСОБА_1 (а.с. 78).

Крім того, 21 грудня 2022 року запитом № 23487 на адресу другого старостинського округу с. Шамраївка державний виконавець просила надати інформацію стосовно ОСОБА_1 про зареєстроване та фактичне місце реєстрації; місце роботи; наявність у власності земельних ділянок, рухомого та нерухомого майна, ведення підсобного господарства (а.с. 79).

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 15 грудня 2022 року на виконанні Сквирського відділу ДВС знаходять виконавчі провадження № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, за якими боржником є ОСОБА_1 , а стягувачами Харківський національний університет внутрішніх справ та АТ КБ «ПриватБанк». Виконавчі провадження відкриті 17 серпня 2021 року (а.с. 12).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Клопотання боржника про повернення виконавчого документа стягувачу не є вирішальним для державного виконавця, оскільки правом подання такого клопотання відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» наділений стягувач. Відтак, у рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1 примусово виконуються два рішення суду, виконавчі дії тривають, акт про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, не складався, а тому у державного виконавця відсутні передбачені ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для повернення виконавчого документа стягувачу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 37 вказаного Закону про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт; про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

За встановлених вище обставин та вимог норм закону підстав для задоволення вимог клопотання боржника про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець не мала, оскільки крім того, що правом подання такого клопотання відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» наділений стягувач, у рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1 виконавчі дії тривають, тобто державним виконавцем продовжують вживатись дії з метою перевірки наявності грошових коштів та майна боржника.

Крім того, як правильно вказав суд першої інстанції, акт про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, державним виконавцем не складався, а тому відсутні законні підстави для повернення виконавчого документа, передбачені ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції встановив, що до скарги на бездіяльність державного виконавця заявником були додані попередній розрахунок суми судових витрат на суму 35000 грн - витрати на правничу допомогу, 1000 грн - витрати на відправку поштової кореспонденції, а також оригінали та копії описів, чеків, накладних про відправку скарги з додатками учасникам справи.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, а 31 січня 2023 року ОСОБА_1 подав клопотання про долучення остаточного розрахунку суми судових витрат від 30 січня 2023 року на суму 35500 грн, копію договору від 01 грудня 2022 року про надання правової допомоги, копію додаткової угоди від 01 грудня 2022 року про сплату 12500 грн гонорару, копію додатка № 01/12/22 від 01 грудня 2022 року - протокол погодження договірної ціни, копію акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30 січня 2023 року на суму 22500 грн, а також копії описів, чеків, накладних, квитанцій на підтвердження вартості відправки кореспонденції.

01 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення зі Сквирського відділу ДВС витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 35000 грн та витрат, пов`язаних з доставкою кореспонденції у сумі 500 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що порядок розподілу судових витрат визначено, зокрема, статтею 452 ЦПК України згідно з якою судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Відтак, оскільки у задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено, тому відсутні підстави для задоволення заяви про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги.

Колегія суддів повністю погоджується з вказаним висновком місцевого суду, який ґрунтується на вимогах ст. 452 ЦПК України та додаткової оцінки не потребує.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування ухвал суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвали Великописарівського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року та від 10 лютого 2023 року постановлені з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для їх скасування за доводами апеляційних скарг немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 - адвоката Белінського Віктора Анатолійовича залишити без задоволення, а ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 24 січня 2023 року та ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 10 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук