печерський районний суд міста києва
17 березня 2023 року Печерський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,
з участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування (регламентної виплати), пені, інфляційних витрат та 3 % річних, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 05.08.2021 на 18 км. Житомирського шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та транспортного засобу Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником якого є ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили 02.11.2021.
29.11.2021 позивачем засобами поштового зв`язку було подано заяву до ПрАТ «СК «Глобал Гарант» про страхове відшкодування, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримана представником 09.12.2021.
Страхове відшкодування (регламентна виплата) страховиком винуватця ДТП після надісланої позивачем заяви, 14.06.2022 на адресу ПрАТ «СК «Глобал Гарант» та вимоги, не здійснена.
У судовому засіданні 07.02.2023 позивачка надала пояснення. 17.03.2023 позивач до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Окрім того, судом на веб-порталі судової влади України публікувались оголошення про виклик у судове засідання представника ПрАТ «СК «Глобал Гарант». Відзив на позовну заяву до суду не подав.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала та просила задовольнити з викладених обставин.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом встановлено, що 05.08.2021 о 18 год 10 хв. на 18 км Житомирського шосе, водій ОСОБА_3 керував автомобілем Hyundai elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка зупинилася попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Громадянин ОСОБА_3 , порушив п. 1.5, 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , що стверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрованого 02.04.2016 Ценрт 8046.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, під керуванням позивача отримав механічні пошкодження.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили 02.11.2021.
В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 05.08.2021 є доведеною, не підлягає доказуванню.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «СК «Глобал Гарант» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202944451.
08.08.2021 ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв?язку на адресу СК «ARX» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
29.11.2021 ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв?язку на адресу ПрАТ «СК «Глобал Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування, вказане відправлення отримано ПрАТ «СК «Глобал Гарант» 09.12.2021.
14.06.2022 ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв?язку на адресу ПрАТ «СК «Глобал Гарант» вимогу про відшкодування шкоди, вказане відправлення отримано 21.06.2022.
За проведення оцінки колісного транспортного засобу №1946 від 10.08.2021 позивачем ОСОБА_2 сплачено грошові кошти у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 09.08.2021.
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що станом на дату звернення з позовною заявою до суду, відповідачем не здійснено страхового відшкодування (регламентної виплати), а також не повідомлено позивача про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), як це передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентуються спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - закон № 1961-IV).
Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Позивач ОСОБА_1 двічі зверталась до відповідача ПрАТ «СК «Глобал Гарант» із заявою та вимогою про виплату страхового відшкодування. Вказані заяви отримано відповідачем, про що є письмові докази в матеріалах справи.
Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).
Положеннями Закону Україну від 05.07.2011 № 3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» було спрощено порядок керування транспортними засобами, у тому числі визначено, що водієві, який не є власником автомобіля, для керування транспортним засобом не потрібно оформляти нотаріально посвідчену довіреність на право керування автомобілем та тимчасовий реєстраційний талон, а достатньо отримати у власника такого майна технічний паспорт на нього.
З урахуванням тієї обставини, що на час настання страхового випадку позивач управляв транспортним засобом Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , на передбачених законом підставах, а саме на підставі посвідчення водія на право керування транспортними засобами та реєстраційного документа на транспортний засіб, на нього поширюються положення статей 386, 395, 396 ЦК України щодо захисту права власності.
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону № 1961-IV).
Цивільна відповідальність носить майновий характер: особа, яка заподіяла шкоду, зобов`язана повністю відшкодувати збитки потерпілому, тобто третій особі. Підписанням договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів даний обов`язок перекладається на страховика.
Чинне законодавство, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, нерозривно пов`язує момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхового відшкодування із настанням страхового випадку.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону № 1961-IV (ст. ст. 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону № 1961-IV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу.
Відповідно до абз. 1 п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Судом встановлено, що після спливу 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, жодного рішення за результатом розгляду матеріалів страхової справи не прийняв.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Станом на день розгляду справи докази сплати відповідачем позивачу суми страхового відшкодування, у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.
Зважаючи на висновки суду про задоволення позову, судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування (регламентної виплати), пені, інфляційних витрат та 3 % річних- задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал Гарант»; адреса: 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, б. 28-В; .

Суддя Ю. Г. Головко