УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 р.

м.Харків

Справа № 639/501/22

провадження 2/639/94/23

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника- ОСОБА_4 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горішній Євгеній Вікторович, про визнання недійсними договорів дарування квартир, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника- ОСОБА_4 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горішній Є.В., про визнання недійсними договорів дарування квартир АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 , посвідчених 30.06.2020 приватним нотаріусом Горішним Є.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.02.2022 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні, у які ОСОБА_1 жодного разу не з`явилась, причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду від 08.02.2022 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арештів на спірні квартири.

22.03.2023 підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 26 квітня 2023 року о 12-00 год.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128 - 130 ЦПК України.

Частиною 6 ст. 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як унормовано ч.13 ст. 128 ЦПК України, за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За приписами частини п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі», «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини роз`яснено, що держави-учасниці Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. У рішенні по справі«Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи судом 26.04.2023, 13.06.2023, заяв про розгляд справи за відсутністю позивача не поступало.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що залишення позову ОСОБА_1 без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 43-44, п.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника- ОСОБА_4 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горішній Євгеній Вікторович, про визнання недійсними договорів дарування квартир залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновленення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ -