Справа №557/209/23
Провадження №2/557/117/2023
15 червня 2023 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
судді Пацка Д.В.,
секретар судового засідання Довгалець Н.М.,
номер справи 557/209/23,
учасники справи:
позивач керівник Здолбунівської окружної прокуратури
відповідач ОСОБА_1 ,
третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Гощанська селищна рада
за участю прокурора Грицовець О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Гоща цивільну справу за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Гощанська селищна рада, до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах,
На підставі вказаного свідоцтва за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на зазначену земельну ділянку (номер запису про право власності: 45384708 від 01.12.2021, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 11540721 від 12.03.2014).
Разом із цим, перебування у приватній власності ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки суперечить ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України у зв`язку з тим, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, у грудні 2021 року набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно її не відчужила (кінцевий строк сплив 01.12.2022), у зв`язку з чим, право власності на земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 23 березня 2023 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що відповідач, яка є громадянкою іноземної держави, отримала вказані земельні ділянки у спадок та зареєструвала у 2021 році право приватної власності на них, протягом року і по даний час самостійно їх не відчужила, чим порушила вимоги ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, що є підставою для конфіскації земельних ділянок в користь держави.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Гощанська селищна рада в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Тому суд вбачає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке.
Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації, 22.05.2015 документована посвідкою на постійне проживання НОМЕР_1 , паспорт громадянина рф № НОМЕР_2 , виданий 19.03.2004, орган видачі УВС м. Ноябарськ Ямало-Ненецького, що стверджується відповіддю УДМС в Рівненській області на запит керівника Здолбунівської окружної прокуратори за вих. №54/2-1091ВИХ-22 від 21.12.2022
Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.
На підставі вказаного свідоцтва за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на зазначену земельну ділянку (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 61973897 від 01.12.2021, приватний нотаріус Савчук Н.Г.).
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, у грудні 2021 року набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та в порушення вимог національного законодавства, протягом року добровільно їх не відчужила (кінцевий строк сплив 01.12.2022).
Так, відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.
Частиною 4 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Право власності на земельну ділянку відповідач набула з 01.12.2021 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно, однак у подальшому й по даний час земельні ділянки нею самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.
Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.
Таким чином, враховуючи вказане вище та те, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства не відчужила їх (кінцевий строк сплив 01.12.2022), є підстави для їх конфіскації у власність держави, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (судовий збір).
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Гощанська селищна рада, до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах, задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 15.06.2023.

Позивач: Здолбунівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 37, місто Рівне, 33013).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . Посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 .

С у д д я Д.В. Пацко