Справа № 484/103/23
Провадження № 2/484/272/23
Рішення

іменем України

08.06.2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Степківське» про розірвання договору оренди землі

без участі сторін

встановив

У січні 2023 року в інтересах позивача адвокат Вялова І.М. звернулась до суду із позовом до приватного підприємства «Степкіське», про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить:

земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0335, площею 3.7030 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області;

земельна ділянка за кадастровим номером :06:000:1589, площею 0.1560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

17.10.2017 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено договір оренди землі строком на 12 років, предметом якого являється належна позивачці земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0335, площею 3.7030 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Договір зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01.12.2017 року номер запису про інше речове право: 24206015, державний реєстратор Дехтяренко Ю.М. Первомайська районна державна адміністрація Миколаївська область.

13.02.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206015, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 20 років до 17.10.2037 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

04.04.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206015, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 49 років до 05 грудня 2066 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

17.10.2017 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено договір оренди землі строком на 12 років, предметом якого являється належна позивачці земельна ділянка за кадастровим номером :06:000:1587, площею 0.1560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Договір зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року номер запису про інше речове право: 24206634, державний реєстратор Дехтяренко Ю.М. Первомайська районна державна адміністрація Миколаївська область.

13.02.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206634, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 20 років до 17.10.2037 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

04.04.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206634, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 49 років до 05 грудня 2066 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Приватне сільськогосподарське підприємство «Росія» змінило назву на Приватне сільськогосподарське підприємство «Степківське»,що підтверджується листом ПП «Степківське».

Відповідно до розділу «Орендна плата», вищевказаних оспорюваних договорів оренди землі, орендна плата сплачується орендатором у формі та розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься у грошовій формі щорічно до 1 грудня кожного року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Однак відповідач користуючись спірними земельними ділянками на правах оренди, на підставі вищевказаних договорів оранди землі, порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками починаючи з 2017 року по 2022 рік включно, нехтуючи виконанням обов`язку щодо своєчасної сплати оренди землі, який є істотною умовою.

Станом на теперішній час відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування з 2017 року по 2022 рік,орендну плату не сплачено, хоча відповідно до даних Відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів, відповідач щороку нібито нараховував орендну плату, проте її виплату позивачу не здійснював.

В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельними ділянками з 2017 року по 2022 рік, є систематичним невиконанням обво`язків відповідачем, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст..32 ЗУ «Про оренду землі» є підставою для розірвання договорів оренди землі від 17.10.2017 року між позивачем та відповідачем.

Посилаючись на викладене просила позов задовольнити.

06.01.2023 року відкрито провадження усправів порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Керівник ПП «Степківське» надав суду відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відмови зазначив, що дійсно в оренді у відповідача перебувають земельні ділянки належні позивачу кадастровий номер :03:000:0335, площею 3.7030 га, та кадастровим номером :06:000:1589, площею 0.1560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. В жовтні 2007 року позивач звернувся до відповідача на той час ПСП «Росія» з пропозицією укласти договори оренди на вказані земельні ділянки, з проханням отримати наперед орендну плату, мотивуючи це терміновою потребою у значній сумі коштів. На виконання вказаних договорі відповідач виплатив позивачу наперед орендну плату в сумі 120400 грн, що підтверджується видатковими касовими ордерами №199 від 17.10.2017 року, № 200 від 18.10.2017 року та №204 від 21.10.2017 року.

У лютому 2018 року позивач звернулась до відповідача з пропозицією продовжити термін дії спірних договорів до 20 років з вимогою про оримання орендної плати наперед. 13.02.2018 року було укладено додаткові угоди до договорів оренди та збільшено строк дії договорів землі до 20 років. Позивачу за вказаними угодами було виплачено наперед орендну плату за користування земельними ділянками в сумі 28 тис грн., що підтверджується касовим ордером №14 від 13.02.2018 року.

В квітні 2018 року позивач знову звернулась до відповідача з проханням продовжити строк дії спірних договорів до 49 років, а також з проханням виплатити наперед орендну плату. Укладеними додатковими угодами було збільшено строк дії договорі оренди землі до 49 років та виплачено наперед орендну плату в сумі 9400 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером №48 від 04.04.2018 року.

Крім того, з позивачем було укладено договори оренди відносно земельних ділянок, що їй належаь на праві власності з кадастровими номерами :06:000:2249, площею 0.0107 га, та кадастровим номером :06:000:1943, площею 0.0079 га., що не є предметом розгляду даної справи.

Таким чином, позивач від відповідача наперед отримала орендну плату на загальну суму 157800 грн. З метою уникнення в майбутньому непорозумінь щодо розміру орендної плати на періодів за які вона здійснювалась, 04.04.2018 року було складено розрахунок орендної плати згідно договорів оренди землі на весь період дії договорів, з яким позивач повністю погодилась, що підтверджується її власноручним підписом в даному розрахунку.

Розмір нормативно грошової оцінки земельних ділянок та розмір коефіцієнту індексації, які використовувались для розрахунку розміру орендної плати, були узгоджені сторонами, про що свідчить власноручний підпис позивача у договорах оренди та у розрахунку орендної плати згідно договрів оренди на весь період дії договорів від 04.04.2018 року. Відповідач зазначає, що позивачу виплачено орендну плату за користування всіма земельними ділянками у більшому розмірі.

21.03.2023 року за клопотання представника позивача було здійснено перехід розгляду цивільної справи з спрощеного провадження до загального, для розгляду справи по суті призначено підготовче судове засідання.

21.03.2023 року представник позивач надала письмові пояснення до суду, де просила завдольнити позовні вимоги в повному обсязі та заначила, що крім спірних земельних ділянок позивачу на праві приватної власності також належать земельні ділянки з кадастровими номерами :06:000:2249, площею 0.0107 га, та кадастровим номером :06:000:1943, площею 0.0079 га. які не є предметом даного спору. Посилання відповідача на виплату орендної плати в сумі 120 тис грн. за ксавими ордерами №199 від 17.10.2017 року, №200 від 18.10.2017 року та № 204 від 21.10.2017 року не відповідає фактичним обставинам справи а надані ордери не можуть бути належними та допустимими доказами по справі, оскільки не містять ідентифікації земельних ділянок та посилання на дату договору на підставі якого видані ці кошти. Видаткові касові ордери оформлені поза межами дії договору (до моменту настання чинності договорів). Спірні договори оренди набрали чинності лише в грудні місяці 2017 року, після здійснення їх державної реєстрації. Зазначає, що в касових ордерах зазначено, про те, що орендну плату плату виплачено за 2018 2066 роки, в той час як оспорювані договори було укладено строком на 12 років та строк дії їх становив до 2029 року, що доводить невідповідність фактичним обставинам спраи доводи відповідача. Посилання відповідача на виплату орендної плати за видатковим касовим ордером №14 від 13.02.2018 року, №48 від 04.04.2018 року не заслуговує на увагу, оскільки це є позика а не розрахунок орендної плати. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

18.04.2023 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача до суду надав заяву про відмову в задоволенні позову з мотивів викладних у відзиві та слухання справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд важає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить: земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0335, площею 3.7030 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області; та земельна ділянка за кадастровим номером :06:000:1589, площею 0.1560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

17.10.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПСП «Росія» після реорганізації ПП «Степківське» було укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0335, площею 3.7030 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, строком на 12 років. Договір зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01.12.2017 року номер запису про інше речове право: 24206015, державний реєстратор Дехтяренко Ю.М. Первомайська районна державна адміністрація Миколаївська область.

13.02.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206015, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 20 років до 17.10.2037 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

04.04.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206015, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 49 років до 05 грудня 2066 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

17.10.2017 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено договір оренди землі строком на 12 років, предметом якого являється належна позивачці земельна ділянка за кадастровим номером :06:000:1587, площею 0.1560 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Договір зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року номер запису про інше речове право: 24206634, державний реєстратор Дехтяренко Ю.М. Первомайська районна державна адміністрація Миколаївська область.

13.02.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206634, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 20 років до 17.10.2037 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

04.04.2018 року між позивачем та відповідачем (ПСП «Росія») було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 24206634, в частині внесення змін до п.1 розділу «Строк дії договору» та викладено даний пункт договору в такій редакції «Договір укладено строком на 49 років до 05 грудня 2066 року, що підтверджується зазначеною угодою та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

За умовами розділу "Орендна плата" спірних договрів зазначено, що орендна плата сплачується орендарем у формі та в розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі щорічно до 1 грудня кожного року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. В разі отримання орендодавцем орендної плати за майбутні періоди, розмір орендної плати за оплачені періоди перерахунку, за будь-яких підстав, не пі підлягає.

Як на підставу розірвання договорів оренди землі представник позивача посилається на систематичну не виплату орендної плати з 2017 року по 2022 рік.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст. 1,3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У частині 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини1 статті 3 ЦК України)

Тлумачення пункту 3 частини 1 статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно достатті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частинами 3 та 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно з розділом "Зміна умов договору і припинення його дії" Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованих земельних ділянок, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Тобто наведеними умовами договору передбачена можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначенні підстави для такого розірвання, без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Положення пунктів 1, 3 Розділу "Орендна плата" Договору були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі N2-383/2010 (провадженняN14-308цс18) вказала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Вказаний правовий висновок викладено Об`єднаною платою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що унесення орендарем коштів за майбутні періоди буде обґрунтованим та вважатиметься орендною платою за користування земельною ділянкою за договором оренди землі, якщо в договорі або міститься положення про те, що орендар має право сплачувати орендну плату за майбутні періоди (достроково), або взагалі нічого не визначено про таку можливість. Проте, якщо договір оренди землі передбачає пряму заборону сплати орендної плати наперед, сплачені орендарем кошти не вважатимуться орендною платою за таким договором.

Такої ж позиції дотримував і Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 у справі №704/236/17, де суд касаційної інстанції погодився з тим, що видатковий касовий ордер, підписаний орендодавцем, відповідно до якого останньому видано орендну плату за земельний пай за майбутні періоди в розмірі 25 000 грн., разом з діями орендаря свідчать про погодження сторонами порядку сплати орендної плати за майбутні періоди.

Як встановлено умови спірних Договорів не містять прямої заборони сплати орендної плати наперед.

В позовній заяві представник позивача стверджує, що орендар за спірними Договорами орендну плату за земельні ділянки не сплачував з 2017 по 2022 рік, отже не виконував умови Договору щодо виплати орендної плати.

Представник відповідача, заперечуючи доводи представника позивача, стверджувала, що орендна плата була сплачена позивачу в 2017-2018 роках наперед за майбутні роки, що підтверджується наданим суду доказами зазначеними вище.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

У частині 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; відомість на видачу грошових коштів, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.

На переконання суду під час розгляду справи відповідач довів належними і допустимими доказами належне виконання умов договору оренди земельних ділянок щодо сплати орендної плати, у будь-який спосіб, передбачений договором.

На підтвердження виплати орендної плати відповідачем ПП «Степківське» надано суду видатковий касовий ордер № 199 від 17.10.2017 року виданий на ім`я ОСОБА_1 , підставою видачі зазначено "орендна плата за 2018-2066 роки» в сумі 50 тис.грн; видатковий касовий ордер №200 від 18.10.2017 року на суму 50 тис. грн. на ім`я ОСОБА_1 , підстава видачі орендна плата за 2018-2066 роки; видатковий касовий ордер №204 від 21.10.2017 року на суму 20400 грн на ім`я ОСОБА_1 підстава орендна плата за 2018 -2066 роки; видатковий касовий ордер №14 від 13.02.2018 року на суму 28 тис грн. на ім`я ОСОБА_1 підстава позика в рахунок оренди земельного паю; видатковий касовий ордер № 48 від 04.04.2018 року в сумі 9400 грн на ім1я ОСОБА_1 підстава позика в рахунок оренди земельного паю.

Також надано розрахунок орендної плати згідно договорів оренди земельних ділянок в тому числі з кадастровими номерами :03:000:0335 та :06:000:1589 про нарахування та виплату орендної плати за 2018 та 2066 роки в сумі 157800 грн за підписом ОСОБА_1 та відповідача.

Крім того, про виплату відповідачем позивачу орендної плати свідчать данні з відомості з Державного реєстру фізичнх осіб плдатників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 30.09.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 виплачено орендну плату ПП «Степківське» за 2018, 2019, 2020, 2021 роки.

Зазначені видаткові касові ордери свідчить про виконання обов`язку орендаря по сплаті орендної плати за Договорами, оскільки такі виплати орендної плати за цими документами відбулися після укладення договору оренди землі від 17.10.2017 року, в документах міститься підстави виплати грошових сум, а саме плата за земельні ділянки, в документах зазначається кому видаються кошти та міститься підпис орендаря та орендодавця.

Таким чином, суд вважає, що підписанням наданих відповідачем бухгалтерських документів позивач виразив волю на отримання орендної плати наперед, а орендар вчинив дії - сплатив на користь орендодавця орендну плату за майбутні періоди користування земельними ділянками.

Вказані документи за обставин цієї справи свідчать про погодження сторонами порядку сплати орендної плати за майбутні періоди.

Представником позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що позивач не отримував грошових коштів від орендаря на підставі вказаних документів та що вказані кошти мають іншу природу походження, ніж як плата за оредовані земелні ділянки.

Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України "Про оренду землі".

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскільки представником позивача не довено істотного порушення орендарем умов договору, позбавлення позивача права на те, на що він розраховував при укладенні договору оренди (стаття 651 ЦК України), тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Степківське» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.06.2023 року.

Суддя: