Справа № 211/3662/20
Провадження № 6/211/51/23
У Х В А Л А

іменем України

14 червня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Мариненко Е.П.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

заявник ТОВ «Верра Фінанс» звернувся до суду з відповідною заявою та просить суд здійснити заміну стягувача з виконання рішення суду від 16 березня 2021 року у справі № 211/3662/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованості за договором № 0 від 16.08.2019 у сумі 62 423,57 грн. 08 лютого 2022 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу № 232, відповідно до умов якого до заявника перейшло право вимоги у тому числі й за кредитним договором № 0 від 16.08.2019, у зв`язку з чим заявник просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 12 травня 2023 року прийнято заяву до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися, тому враховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за договором № 0 від 16.08.2019 про надання споживчого кредиту у сумі 62 423,57 грн. та судовий збір у сумі 2 102,00 грн. (а.с. 71-74).

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII та пунктами 2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частин 1,2,5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статтею 515 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перелік підстав матеріального правонаступництва, які спричиняють процесуальне правонаступництво, містяться в статті 37 ЦПК України, відповідно до якої воно можливе на будь-якій стадії процесу , в тому числі у зобов`язанні на стадії виконання .

08 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу № 232, відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Верра Фінанс», а заявник набув право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором № 0 від 16.08.2019 про надання споживчого кредиту.

Відомостей про визнання договору факторингу недійсним суду не надано.

Таким чином, встановлено, що ТОВ «Верра Фінанс» набуло права кредитора до ОСОБА_1 на законних підставах.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

Судом не установлено наявності закритого виконавчого провадження з виконання судового рішення у даній справі, боржником не надано доказів на спростування заявлених ТОВ «Верра Фінанс» вимог, а отже за таких обставин, враховуючи викладене, вказана заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд

постановив:

задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12), у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року у справі № 211/3662/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованості за договором № 0 від 16.08.2019 про надання споживчого кредиту, у сумі 62 423,57 грн. та судового збору у сумі 2 102,00 грн., його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (, місцезнаходження за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична, буд.11).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 червня 2023 р.

Суддя: С. В. Ткаченко