РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

13 червня 2023 року

Справа №451/557/23
Провадження № 2/451/188/23

Радехівський районний суд Львівської області в складі

Головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

28 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини.

У позовній заяві зазначає, що з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2022 - 2023 роках, швидких темпів зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений рішенням суду розмір аліментів цим вимогам не відповідає. Отож, просить суд: змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26.10.2017 у справі №451/812/17, та стягувати з ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Просить також вирішити питання про стягнення судових витрат у справі (а.с.3-9).

28 квітня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.27).

Ухвалою судді від 25 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2).

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти винесення судового рішення не заперечують (а.с.34).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, хоч згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 7.06.2023 року (а.с. 36).

Згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечили позивач та її представник.

Із урахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.247 та ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовільнити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що у сторін є двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12,13).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 6 жовтня 2017 року у справі №451/812/17 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення ними повноліття, з проведенням індексації розмірі аліментів відповідно до закону (а.с.14-15).

Радехівський районний суд Львівської області видав стягувачу Виконавчий лист №451/812/17 від 07.11.2017 на підставі вказаного рішення, яке набрало законної сили (а.с.16).

Постановою Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 16.11.2017 відкрито виконавче провадження ВП №55183531 відповідно до вказаного вище виконавчого листа (а.с.17).

На сьогодні, вказане рішення суду перебуває на виконанні у Радехівському відділі державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). З моменту відкриття виконавчого провадження відповідач нерегулярно сплачував аліменти на утримання своїх малолітніх дітей у зв`язку із чим у ОСОБА_2 станом на 01.03.2023 виникла заборгованість із сплати аліментів у розмірі 19 097,00 гривень (а.с.18-20).

Із Довідки про доходи від 21.03.2023 видно, що позивач ОСОБА_1 отримала заробітну плату за період з 01.09.2022 по 28.02.2023 у розмірі 44 360,87 грн (а.с.21).

Відповідно до Довідки №218 від 31.03.2023 ОСОБА_4 є студенткою І - го курсу денної форми навчання відділення Інформаційних технологій та комп`ютерної техніки Технічного фахового коледжу Національного університету «Львівська політехніка», який знаходиться у м. Львів (а.с.22).

ОСОБА_5 навчається в 6 - А класі Радехівської спеціалізованої середньої школи з поглибленним вивченням іноземної мови Львівської області, що підтверджується довідкою №9 від 28.03.2023 (а.с.23).

У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб.

Разом з тим, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Згідно із ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд ураховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Вказана правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року.

Як видно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може означати й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено що у 2023 році прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні;

За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дітей з часу присудження аліментів у 2017 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 6 жовтня 2017 року, не може задовольнити необхідні потреби дітей, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини.

Змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати.

Згідно із ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд робить висновки про те, що необхідно змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, встановлених рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 січня 2019 року з 1000 гривень на кожну дитину щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача щомісячно, з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини є законними та обґрунтованими, відтак такі необхідно задовольнити.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись, Конвенцією про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ст. 48, 51 Конституції України, ст. 80, 155, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, що стягуються з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: Львівська область, Червоноградський район, Радехівська ОТГ, с. Барилів, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: Львівська область, Червоноградський район, Радехівська ОТГ, с. Барилів, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення за Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 6 жовтня 2017 року припинити, після набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: Львівська область, Червоноградський район, Радехівська ОТГ, с. Барилів, РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 13 червня 2023 року.