Справа № 686/8359/16-ц
Провадження № 4-с/686/42/23
УХВАЛА

12 травня 2023 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Бенькалович А.Я.,

за участі представника скаржників Худняка В.А.

представника ДВС Лещенко М.В.

представник заінтересованої особи Флис В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, визнання неправомірних і скасування постанов про закінчення виконавчого провадження №65042962,65042822,65042713 та №65043087 з приводу примусового виконання виконавчих листів №686/8359/16 від 26 березня 2019 року про стягнення заборгованості.

15 лютого 2023 року Головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко М.В. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження № 65042962, 65042822, 65042713 (боржником по яких виступає ОСОБА_1 ) та № НОМЕР_1 (боржником по якому виступає ОСОБА_2 ).

Зазначені постанови про закінчення виконавчого провадження винесені з приводу примусового виконання виконавчих листів № 686/8359/16 від 26 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 50357,76 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 25.08 - 1299230 гривень 21 копійці, та пені в розмірі 55693 гривні 25 копійок, стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 15817,08 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 25.08 396692 гривні 37 копійок та пені в розмірі 88420 гривень 50 копійок, стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 23883 гривні 89 копійок сплаченого судового збору.

Підставою завершення зазначено: «14.02.2023 року за вх. № 3309 на адресу відділу надійшла довідка стягувача від 11.01.2023 року про відсутність претензій по виконавчих листах згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду № 686/8359/16-ц від 22.11.2018 року».

Норма права на підставі якої прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження визначено п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо зазначення в оскаржуваних постановах того, що 14.02.2023 року за вх. № 3309 на адресу відділу надійшла довідка стягувача від 11.01.2023 року про відсутність претензій по виконавчих листах згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду № 686/8359/16-ц від 22.11.2018 року не відповідає дійсності оскільки до відділу державної виконавчої служби від Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла заява про визнання виконавчих листів № 686/8359/16 від 26 березня 2019 року такими, що не підлягають виконанню з додатками, а одним із додатків була дійсно копія довідки про відсутність претензій по кредитному договору.

Таким чином, державному виконавцю стало відомо, що обов`язок боржника по виконанню рішення суду відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням боржником, наявністю підстав для задоволення заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню шляхом прийняття відповідної ухвали та як наслідок винесення постанов про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме суд враховуючи наведені заявниками доводи та дослідивши надані докази мав прийняти ухвалу щодо відсутності обов`язку боржника по виконанню рішення суду у зв`язку з його добровільним виконанням боржником, та за наявністю для цього підстав задовільнити заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Однак державний виконавець не пересвідчившись у достовірності такої довідки, не маючи оригіналу зазначеної довідки, не встановивши факту виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та не отримавши підтвердження від стягувача про повне фактичне виконання рішення суду прийняв рішення про винесення постанов про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким рішенням порушено права та інтереси скаржників, оскільки винесення постанов про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 та п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» мають різні правові наслідки для боржників щодо їх прав, зокрема щодо стягнення з них виконавчого збору.

Вищевказані обставини зумовили звернення скаржників до суду.

В судовому засіданні представник скаржників скаргу підтримав та наполягав на її задоволені. Державний виконавець в судовому засіданні дав пояснення, що він діяв чітко в рамках Закону України «Про виконавче провадження». Зауважив, що юридичний факт відсутності заборгованості по виконавчому провадженню з приводу примусового виконання виконавчих листів № 686/8359/16 від 26 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на дату винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не спростований, а отже його дії були правомірними та законними. Представник ОСОБА_3 погодився з аргументами скарги.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить скаргу не підлягаючою задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження під час проведення виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України(ст.19 Конституції України).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом(ч.1 п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.(ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

15 лютого 2023 року Головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лещенко М.В. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження № 65042962, 65042822, 65042713 (боржником по яких виступає ОСОБА_1 ) та № НОМЕР_1 (боржником по якому виступає ОСОБА_2 ).

За постановами від 15.02.2023 року державним виконавцем встановлено, що 14.02.2023 року за вх. № 3309 на адресу відділу надійшла довідка стягувача від 11.01.2023 року про відсутність претензій по виконавчих листах згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду № 686/8359/16-ц від 22.11.2018 року.

Зазначені постанови про закінчення виконавчого провадження винесені з приводу примусового виконання виконавчих листів № 686/8359/16 від 26 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 50357,76 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 25.08 - 1299230 гривень 21 копійці, та пені в розмірі 55693 гривні 25 копійок, стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 15817,08 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 25.08 396692 гривні 37 копійок та пені в розмірі 88420 гривень 50 копійок, стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 23883 гривні 89 копійок сплаченого судового збору. Достовірність даних вищевказаної довідки не спростована скаржниками та заінтересованою особою ОСОБА_3 . В судовому засіданні підтверджено відсутність заборгованості по кредиту, стягнення за яким здійснювалось в рамках виконавчих проваджень, станом на дату закінчення виконавчих проваджень. Визнання виконавчих листів №686/8359/16 від 26.03.2019 року такими, що не підлягають виконанню за ухвалою суду, що прийнята 6 березня 2023 року не впливає на законність та правомірність дій державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження №65042962,65042822,65042713 та №65043087 з приводу примусового виконання виконавчих листів №686/8359/16 від 26 березня 2019 року про стягнення заборгованості, судового збору.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення державного виконавця, визнання неправомірних і скасування постанов про закінчення виконавчого провадження №65042962,65042822,65042713 та №65043087 з приводу примусового виконання виконавчих листів №686/8359/16 від 26 березня 2019 року про стягнення заборгованості, судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17 травня 2023 року.

Суддя З.А.Чевилюк