Номер провадження 2/754/3332/23
Справа №754/6481/23
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О. Грегуль, секретар судового: Н. Фідра

ОСОБА_3 - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивачем до суду подано позов про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку посилаючись на ухилення відповідача від утримання позивача.

Позов підписаний і поданий до суду 16.05.2023 і головуючому переданий 17.05.2023.

Ухвалою суду від 18.05.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

Учасники справи в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб від 19.05.2018 сторони 19.05.2018 зареєстрували шлюб.

Згідно свідоцтва про народження від 19.09.2020 сторони є батьками: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно наданих на запит суду інформації про зареєстроване/задеклароване місце проживання особи від 17.05.2023 і реєстру територіальної громади м. Києва від 17.05.2023 позивач та дитина сторін: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки управління соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 1746 від 16.05.2023, позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.08.2020 по 31.08.2020 в розмірі 10320 грн., а з 01.09.2020 по 31.08.2023 в розмірі 850 грн. щомісячно.

Згідно ст. 84 СК України, 1. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. 2. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. 3. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. 4. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 5. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. 6. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Будь-яких конкретних правових і допустимих доказів у спростування позовних вимог суду не надано.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання позивача аліменти в розмірі: 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, 1. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

При поданні позову позивачем судовий збір не сплачувався.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

На час постановлення судового рішення, суду не надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно позову адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на її утримання, аліменти в розмірі: 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.05.2023 і до 11.08.2023 включно.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно позову адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на її утримання, аліментів у межах суми платежу за один місяць у розмірі: 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно позову адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у дохід держави: 1073,60 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: