Провадження 2/557/77/2023
Справа 557/1526/22
У Х В А Л А

13 червня 2023 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.,

номер справи 557/1526/22,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Гощанського районного суду Рівненської області перебуває зазначена вище цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позові ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на 1/12 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Позовні вимоги обгрунтовано тим, що остання відповідно до ст. 22 КпШС України була власником 1/2 в 1/2 зазначеного попередньо домоволодіння, право власності на яке вони набули з чоловіком ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 10 листопада 1989 року у період шлюбу.

18 травня 2023 року позивач подав письмову заяву про зміну предмета позову в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій просить визнати за ним право власності на 1/18 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Мотивуючи означену заяву позивач зазначив, що після ознайомлення з матеріалами спадкової справи ОСОБА_5 було виявлено те, що свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння видано останньому як голові колгоспного двору та відповідно до облікової картки об"єкта погосподарського обліку членами господарства були: ОСОБА_5 голова, ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_3 (дочка). Таким чином, позивач вважає, що на день смерті ОСОБА_4 та інші члени колгоспного двору набули право спільної сумісної власності на спірне домоволодіння, при цьому частки членів двору встановлюються виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Представник відповідача заперечив щодо прийняття заяви про зміну предмета позову, оскільки вважає, що, по суті, позивач змінює також і підстави позову, що суперечить положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України та є фактично пред`явленням нового позову.

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, таке просили провести у їх відсутності, про що представник ОСОБА_6 зазначила у поданому нею 13 червня 2023 року клопотанні.

Представник відповідача ОСОБА_7 питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про зміну предмета спору просив розглянути без його участі та участі відповідача. При цьому, у разі прийняття такої заяви судом, розгляд справи представник просив відкласти з метою узгодження з відповідачем правової позиції щодо зміненого предмета (підстав) позову та підготовки відповідної позиції.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явилася.

Надаючи правову оцінку заяві позивача про зміну предмета позову, суд виходить з такого.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (ч. 2 ст. 189 ЦПК України).

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Водночас не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20.

Зі змісту позовних вимог, які містяться у заяві про зміну предмета позову від 18 травня 2023 року, суд встановив, що у такій збережений предмет позову - визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , зі зменшенням частки у майні, право власності на яке позивач просить визнати за ним. При цьому змінені підстави позову, з посиланням на те, що спірне майно відносилось до колгоспного двору.

Тобто, заява позивача про зміну предмета позову в порядку ст. 49 ЦПК України, є лише за своєю назвою такою, проте за своїм змістом є зміною підстав позову, тому суд приходить висновку, що таку заяву позивача слід прийняти до розгляду, у зв`язку з чим підготовче засідання відкласти.

Керуючись ст.ст. 49, 189 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про зміну підстав позову від 18 травня 2023 року прийняти до розгляду.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов зі зміненими підставами. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Визначити третій особі п`ятиденний строк для подачі письмових пояснень щодо позову зі зміненими підставами або відзиву на нього, які мають відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Одночасно роз`яснити третій особі, що у разі ненадання у встановлений судом строк письмових пояснень щодо позову зі зміненими підставами або відзиву на нього, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Підготовче засідання відкласти на 16 годину 00 хвилин 22 червня 2023 року, в яке викликати сторони, їх представників та третю особу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Оленич