Житомирський апеляційний суд
Справа №278/350/22 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 8 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/350/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Татуйка Є.О.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та користувачем земельної ділянки за цією ж адресою. ОСОБА_2 є власницею сусіднього житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказав, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 2 вересня 2020 року визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЖТ-08-15 № 002120, виданий відповідачці на земельну ділянку, площею 0,412 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Нова Рудня Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, виданий 26 червня 1998 року та зареєстрований у Книзі записів реєстрації актів на право приватної власності на землю.

Визнання недійсним державного акта на вказану земельну ділянку є підставою для скасування її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, просив суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0296, що розташована на території с. Нова Рудня Житомирського району Житомирської області, у Державному земельному кадастрі.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, зазначає, що підстави відмови у задоволенні позову, а саме, що його права не порушуються, вже були предметом розгляду у суді першої інстанції під час розгляду справи № 278/804/19 за його позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку За наслідками розгляду цієї справи його позовні вимоги задоволено. Щодо розбіжності у площі земельної ділянки вказує, що державний акт видавався на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,421 га. У Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку лише для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га з кадастровим номером :05:001:0296.

Крім того, посилається на ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», згідно з якою державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Таким чином, враховуючи рішення суду, яким визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:001:0296, вважає, що наявні підстави для скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Зокрема, зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області є неналежним відповідачем по справі, оскільки жодних прав позивача не порушувало, натомість рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Сачок А.В., підтримав апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_2 адвокат Чайковська Р.А., не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є власниками суміжних домоволодінь, розташованих в АДРЕСА_1 .

Так, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Третьою житомирською державною нотаріальною конторою 11 лютого 1998 року, ОСОБА_2 належить житловий будинок АДРЕСА_2 .

Позивач набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 згідно з дублікатом договору дарування від 2 квітня 2009 року.

26 червня 1998 року на ім`я ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на землю серії ЖТ-08-15 №002120, площею 0,421 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, й розташована на території с. Нова Рудня Буківської сільської ради.

На підставі вказаного державного акта 23 грудня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер :05:001:0296, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна земельна ділянка), та розташована в АДРЕСА_1 .

Наявна в матеріалах справи інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить про те, що 14 вересня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельну ділянку, площею 0,2449, кадастровий номер :05:001:0239, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна земельна ділянка), та розташована в АДРЕСА_1 , що належить позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 14 вересня 2017 року.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 2 вересня 2020 року у справі №278/804/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ-08-15 № 002120, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,421 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Нова Рудня Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, від 26 червня 1998 року.

Листом Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 2 лютого 2022 року позивачеві відмовлено у скасуванні в Державному земельному кадастрі державної реєстрації вказаної земельної ділянки з тих підстав, що резолютивна частина рішення Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/804/19 не містить зобов`язання про скасування державної реєстрації даної земельної ділянки.

Статтею 22 ЗК України в редакції 1990 року, чинній на час видачі ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ-08-15 №002120, було передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно зі статтею 79-1 чинного ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом ( стаття 202 ЗК України).

Частиною першою статті 1 Закону України « Про Державний земельний кадастр» визначено поняття Державного земельного кадастру, відповідно до якого це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону ( стаття 3 Закону України « Про Державний земельний кадастр»).

Згідно зі статтею 21 вказаного Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) у разі встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Відповідно до пункту 2 розділу VII « Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) .

Згідно з частиною третьою статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що скасований в судовому порядку державний акт на право власності на земельну ділянку стосувався земельної ділянки загальною площею 0, 421 га. У свою чергу, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0, 25 га.

Під час апеляційного розгляду судом витребувано цивільну справу №278/1168/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю. Наявна в матеріалах даної справи технічна документація із землеустрою свідчить про те, що у власність ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,4210 га, у тому числі: 0,2500 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,1710 га для ведення особистого селянського господарства.

Отже, на підставі зазначеного державного акта на право власності на землю й відбулася реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0296, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Оскільки у подальшому вказаний державний акт був визнаний недійсним, позовні вимоги є обгрунтованими.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 5 жовтня 2020 року у справі № 278/804/19 є чинним та не скасоване у встановленому законом порядку, відтак наявність у Державному земельному кадастрі інформації про земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0296, порушує принцип об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у ДЗК.

При цьому, зміст рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 5 жовтня 2020 року свідчить про те, що видачею спірного державного акта були порушені права позивача, внаслідок чого його позов задоволено. За таких обставин, реєстрація спірної земельної ділянки у ДЗК порушує права ОСОБА_3 .

З огляду на вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про задоволення позову.

Оскільки позовну заяву та апеляційну скаргу задоволено, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 2481 грн. ( 992,40 грн. +1488,60 грн.).

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0296, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , у Державному земельному кадастрі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2481 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: