Справа № 455/1765/22
Провадження № 2-о/455/11/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу №455/1765/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Добромильська міська рада Самбірського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

13.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 років помер його дядько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на день смерті ОСОБА_2 належала на праві власності 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 , успадкована після смерті його матері ОСОБА_3 .

Вказане майно зареєстровано на праві особистої власності за дядьком та записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №255, про що 22.06.1989 року Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення. Однак у реєстраційному посвідченні, виданому Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.06.1989 року, про реєстрацію 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , мала місце описка - прізвище ОСОБА_2 записано як « ОСОБА_4 », що не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть.

Просить суд, встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа реєстраційного посвідчення, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.06.1989 року, про реєстрацію за ОСОБА_2 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , що записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим номером №255.

Ухвалою судді від 19.12.2022 року заяву було залишено без руху.

17.01.2023 року недоліки заяви заявником усунуто.

Ухвалою судді від 20.01.2023 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 06.04.2023 року.

Ухвалою суду від 06.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 26.05.2023 року, який відкладено на 09 годину 00 хвилин 23.06.2023 року у зв`язку з відрядженням судді Пошивака Ю.П.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 22.06.2023 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Білика П.Б. надійшло клопотання, в якому він просив розгляд справи провести без його участі та без участі заявника ОСОБА_1 , вимоги заяви підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 30.05.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява за підписом міського голови Куляса П., в якій він просив розгляд справи провести без участі їхнього представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03.02.1990 року Нижанковицькою селитщною Радою Старосамбірського району (а.с.8).

З довідки, виданої старостинським округом №1 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області №294 від 25.11.2022 року відомо, що ОСОБА_2 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і до дня смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . На день його смерті були зареєстровані і проживали однією сім`єю: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та племінник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.06.1950 року Райбюро ЗАГСу м.Нижанковичі, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 (а.с.36).

Як було встановлено в судовому засіданні 07.04.1940 року ОСОБА_7 одружилася з ОСОБА_8 , у зв`язку з чим змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с.54).

Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 20.10.1959 року селищною Радою м.Нижанковичі Добромильського району Львівської області (а.с.38).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 23.03.1987 року Нижанковицькою селищною радою Старосамбірського району Львівської області, відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_11 у селищі Нижанковичі у віці 70 років (а.с.56).

Після смерті матері ОСОБА_12 , згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Старосамбірською державною нотаріальною конторою 08.04.1989 року, зареєстрованого у реєстрі за №867 (спадкова справа № 79/87) (а.с.14), її син ОСОБА_1 успадкував 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , на підставі чого зареєстровано право особистої власності на згадане майно, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 22.06.1989 року, яке записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим № 255 (а.с.15).

Заповітом, посвідченим 24.02.1989 року ОСОБА_13 , ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати не день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с.11).

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.05.1989 року відомо, що ОСОБА_2 належить на праві власності 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці 1200 кв.м, яку він успадковав після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.17), а право особистої власності за ОСОБА_2 записано в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 255, про що 22.06.1989 року Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення (а.с.18).

28.12.2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Сивака М.І., щоб подати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, при огляді правовстановлюючих документів йому відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва, так як в свідоцтві про смерть записано прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця як « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_13 , державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області 26.05.1989 року, зареєстрованого в Самбірському міжміському бюро технічної інвентаризації 22.06.1989 року, право власності зареєстроване за « ОСОБА_2 » (а.с.28).

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Надані документи переконують суд в тому, що саме померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належить реєстраційне посвідчення, видане Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.06.1989 року, про реєстрацію за ОСОБА_2 частини будинку АДРЕСА_1 , що записано в реєстрову книгу №3 за реєстром №255 та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на спадщину після смерті ОСОБА_2 , а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.

Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву ОСОБА_14 такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 247, 259, 293-294, 263-264, 315, 319, 354-355ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.06.1989 року, про реєстрацію за ОСОБА_2 частини будинку АДРЕСА_1 , що записано в реєстрову книгу №3 за реєстром №255.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення 27.06.2023 року.

Суддя Ю.П.Пошивак