Справа № 298/1335/22
Номер провадження 2/298/58/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Зизич В.В.,

секретар судового засідання Келешовчак І.І.,

номер справи 298/1335/22,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комісії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комісії.

В обґрунтування позову вказує на те, що 10 грудня 2019 року між сторонами укладено договір комісії, за умовами якого відповідач зобов`язувався за дорученням позивача у строк до 31 січня 2020 року здійснити дії з придбання мобільних телефонів «Xiaomi» у кількості не менше як 250 штук (у тому числі нових, вживаних, частково або повністю несправних), що можуть бути використані для їх розкомплектування на запчастини на суму 4150 доларів США, що еквівалентно 98272 грн. за офіційним курсом НБУ на день укладення договору. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Посилаючись на положення п.2.3. договору, позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язався забезпечити схоронність набутого за договором на користь позивача майна та за першої можливості передати таке останньому шляхом оформлення відповідного акту приймання-передачі, а дії з придбання такого майна відповідач відповідно до умов договору повинен був здійснити в строк до 31 січня 2020 року.

Зазначає, що 20 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про передачу майна або повернення переданих згідно умов договору коштів у сумі 98 272 грн. У відповідь на вказану вимогу, 1 липня 2020 року відповідач повідомив позивача про те, що 9 січня 2020 року на підставі протоколу про порушення митних правил, складеного щодо нього, майно набуте на користь позивача на виконання умов договору комісії вилучено, і в подальшому згідно акту приймання-передачі речей на відповідальне зберігання, складеного в рамках кримінального провадження, відповідача зобов`язано зберігати вказане майно до прийняття щодо нього рішення уповноваженими органами, через що відсутня реальна можливість передати набуте за договором комісії майно.

На підставі вищенаведеного, з посиланням на норми ст.41 Конституції України, ст.ст.11, 526, 1018, 1022 ЦК України, позивач стверджує про невиконання відповідачем взятих на себе за договором зобов`язань, порушення вимог чинного законодавства та спричинення йому майнової шкоди у розмірі 98 272 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2022 року справа №298/1335/22 (номер провадження 2/298/338/22) головуючою суддею в даній судовій справі визначено суддю Лютянську М.С.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 вересня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд такої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

2 листопада 2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову, вказуючи на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог.

Зазначає, що договором комісії врегульовано строк, протягом якого відповідач зобов`язаний вчинити дії щодо набуття на користь позивача майна і визначено граничний термін передачі такого майна для отримання комісійної винагороди.

Ствержує, що на виконання зобов"язання, визначеного п.1.1. договору, відповідач набув на користь позивача мобільні телефони марки «Xiaomi» загальною кількістю 257 шт., а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт., вартістю 98 272 грн., що підтверджується звітом комісіонера, складеним і підписаним сторонами 25 грудня 2021 року. Жодних зауважень з боку позивача щодо якості набутого на його користь майна не надходило, звіт комісіонера позивачем підписаний без будь-яких зауважень.

Посилається, що п.2.3. договору визначено обов"язок комісіонера за першої можливості передати комітенту набуте майно, проте у відповідача була відсутня така можливість, оскільки на останнього був покладений обов`язок щодо зберігання набутого за договором майна до вирішення питання відповідним уповноваженим органом, про що 1 липня 2020 року позивач був повідомлений, зокрема, позивача було повідомлено про те, що 9 січня 2020 року на підставі протоколу про порушення митних правил, складеного щодо ОСОБА_2 , майно, набуте на користь ОСОБА_3 на виконання умов договору комісії, вилучено, а в подальшому, згідно акту приймання-передачі речей на відповідальне зберігання, складеного в рамках кримінального провадження, відповідача зобов`язано зберігати вказане майно до прийняття щодо нього рішення уповноваженими органами. Відтак, на момент пред`явлення вимоги у відповідача була відсутня реальна можливість передачі набутого за договором комісії майна та додатково повідомлено про те, що останній не відмовляється від виконання своїх зобов`язань за договором і готовий передати мобільні телефони марки Xiaomi за першої можливості.

Вказує, що відсутність можливості передати набуті мобільні телефони марки Xiaomi у визначений договором строк підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2020 у справі №308/1460/20, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі 308/2870/22, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №260/1673/22.

Наголошується, що відповідач за першої можливості передав позивачу набуте на його користь майно вартістю 98 272 грн., а саме: телефони торгової марки Xiaomi різних моделей загальною кількістю 257 шт., тому відповідно до ст. ст. 526, 1022 ЦК України зобов"язання є виконаним належним чином, оскільки пропуск строку, передбаченого договором комісії, допущено у зв`язку із обставинами, які не залежали від волі відповідача.

На думку відповідача, законних підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 98 272 грн. немає, оскільки останній належним чином виконав покладені на нього договором комісії обов`язки про передачу позивачу набутого на його користь майна вартістю 98 272 грн., а саме: телефонів торгової марки «Хіаоті» різних моделей загальною кількістю 257 шт., а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт.

Ухвалою суду від 16 листопада 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 6 лютого 2023 року №11 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу по судових справах, які перебували в провадженні судді Лютянської М.С." в порядку п. 2.3.50, п.2.3.51 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували в провадженні судді Лютянської М.С. та які ще не розглянуті.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 лютого 2023 року справа №298/1335/22 (номер провадження 2/298/58/23) розподілена судді Зизич В.В.

У порядку вимог ч.12 ст.33 ЦПК України, після зміни складу суду в даній справі повторно розпочато розгляд справи по суті.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Позивачу ОСОБА_1 надіслано повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання - судову повістку за зареєстрованою адресою місця проживання, поштова кореспонденція (рекомендоване повідомлення №908) повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В силу приписів п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявне клопотання позивача, що надійшло до суду 6 квітня 2023 року, в якому він просить провести розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №940 - судової повістки, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ст. 223 ЦПК України).

За таких обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка сторін в судове засідання, які є в силу приписів ст.128 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час і місце цього засідання не перешкоджають проведенню такого. Підстави для відкладення судового засідання, на переконання суду, відсутні.

Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з ч. 1, 3 ст.1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Частинами першою, третьою статті 1013 ЦК України визначено, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Якщо договором комісії розмір плати не визначений, вона виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги.

У відповідності до ст.1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії, при цьому, комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Згідно положень ст.1023 ЦК України, приймаючи виконання Комісіонером його зобов`язань за договором комісії комітент зобов`язаний: 1) прийняти від комісіонера все належно виконане за договором комісії; 2) оглянути майно, придбане для нього комісіонером, і негайно повідомити комісіонера про виявлені у цьому майні недоліки.

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір комісії, згідно умов якого відповідач комісіонер зобов`язався за дорученням позивача комітента у строк до 31 січня 2020 року здійснити дії з придбання мобільних телефонів «Xiaomi» у кількості не менше як 250 шт. (у тому числі нових, вживаних, частково або повністю несправних), що можуть бути використані для їх розкомплектування на запчастини на суму 4 150 доларів США, що еквівалентно 98 272 грн. за офіційним курсом НБУ на день укладення договору.

Факт укладення сторонами зазначеного вище договору комісії не оспорюється.

Умовами п.2.3. договору визначено, що відповідач зобов`язаний забезпечити схоронність набутого на користь позивача за договором майна та за першої можливості передати його останньому разом із звітом комісіонера.

З положень п.6.4. договору слідує, що у випадку, якщо комісіонер не передав набуте ним на користь комітента майно у строк до 10 лютого 2020 року, комісійна винагорода, передбачена п.4.2. не виплачується. В той же час, за змістом п.4.2. договору комісійна винагорода повинна бути виплачена комісіонеру протягом 5 робочих днів з дати підписання звіту комісіонера і становить 9800 грн.

Факт передачі комітенту майна, набутого на його користь, підтверджується підписаним сторонами звітом комісіонера (п.2.3. та п.3.2. договору).

За положеннями п.5.2. договору, комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або ушкодження майна, що перебуває в нього, якщо не доведе, що втрата, недостача або ушкодження відбулись не з його провини.

20 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 з письмовою вимогою, в якій просив передати йому набуте на підставі договору комісії від 10 грудня 2019 року майна або повернути надані згідно умов договору кошти у сумі 98 272 грн., вказуючи, що ОСОБА_2 свої зобов"язання в частині передачі набутого згідно умов договору майна не виконав, майно не передав.

Згідно письмової відповіді від 1 липня 2020 року на вказану вище вимогу, відповідач ОСОБА_2 повідомив позивача ОСОБА_1 про те, що 9 січня 2020 року на підставі протоколу про порушення митних правил, складеного щодо нього, майно набуте на користь позивача на виконання умов договору комісії вилучено, а в подальшому згідно акту приймання-передачі речей на відповідальне зберігання, складеного в рамках кримінального провадження, відповідача зобов`язано зберігати вказане майно до прийняття щодо нього рішення уповноваженими органами, через що відсутня реальна можливість передати набуте за договором комісії майно. Також зазначив про те, що від виконання зобов"язань за договором комісії не відмовляється, готовий передати майно за першої можливості.

Відповідно до звіту комісіонера від 25 грудня 2021 року, що підписаний ОСОБА_2 - комісіонером та ОСОБА_1 - комінентом, останній прийняв мобільні телефони марки «Xiaomi» загальною кількістю 257 шт., на загальну суму 98 272 грн., а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт., зауважень щодо якості та кількості майна ОСОБА_1 не має. Сторони засвідчили виконання зобов"язань за договором у повному обсязі, претензій одна до одної не мають.

Доводи позивача про неналежне виконання відповідачем умов договору комісії щодо вчасної передачі йому майна, суд вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 на виконання п.1.1. договору, придбав мобільні телефони марки «Xiaomi» загальною кількістю 257 шт., а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт., та передав такі позивачу ОСОБА_4 , що підтверджується наданим суду звітом комісіонера від 25 грудня 2021 року.

Вказана обставина не спростована позивачем ОСОБА_1 .

В той же час, вказане вище майно відповідач передав позивачу 25 грудня 2021 року з порушенням терміну, передбаченого п.6.4 договору, яким визначався граничний строк для передання позивачу придбаного за договором майна, а саме: до 10 лютого 2020 року.

В силу положень п.5.2 договору комісії відповідач відповідав перед позивачем за втрату, недостачу або ушкодження майна, що перебуває в нього, якщо не доведе, що втрата, недостача або ушкодження відбулися не з його провини, а положеннями п.6.4. договору комісії визначено, що у випадку непередачі майна у строк до 10 лютого 2020 року комісійна винагорода не виплачується.

Як підтверджується наданими суду матеріалами, відповідач ОСОБА_2 повідомив позивача ОСОБА_1 про те, що 9 січня 2020 року на підставі протоколу про порушення митних правил майно набуте на користь позивача на виконання умов договору комісії вилучено, в подальшому згідно акту приймання-передачі речей на відповідальне зберігання, складеного в рамках кримінального провадження, ОСОБА_2 зобов`язано зберігати майно до прийняття щодо нього рішення уповноваженими органами, тому він не має можливості передати йому набуте за договором комісії майно.

Відповідач ОСОБА_2 до відзиву на позов долучив копії відповідних судових рішень.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вказане встановлено нормами ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).

На переконання суду, наданими відповідачем суду матеріалами підтверджується наведені ним у відзиві твердження про відсутність можливості передати позивачу набуті відповідно до укладеного договору комісії мобільні телефони марки «Xiaomi» у строк, визначений п. 6.4 договору, а відтак і виконати в строк взяті на себе зобов"язання за договором комісії щодо своєчасної передачі такого майна позивачу.

Майно - телефони торгової марки «Xiaomi» різних моделей загальною кількістю 257 шт., а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт., були вилучені у відповідача ОСОБА_2 протоколом про порушення митних правил №0042/30500/20 від 9 січня 2020 року.

Зазначена обставина підтверджується судовими рішення, що набрали законної сили, а саме: постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2020 у справі №308/1460/20 та ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі 308/2870/22.

Так, згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2020 у справі №308/1460/20 за наслідками розгляду справи про порушення миних правил щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України, матеріали вказаної справи, безпосередні предмети порушення митних правил - мобільні телефони торгової марки «Xiaomi» різних моделей загальною кількістю 257 шт. передані до СУ ФР ГУ ДФС України в Закарпатській області у зв`язку з розслідуванням по даному факту правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, в межах кримінального провадження №0000131.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі 308/2870/22 та рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №260/1673/22 встановлено, що на підставі постанови Ужгородського міськрайонного суду від 16.03.2020 у справі №308/1460/20 в межах кримінального провадження №0000131 до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області передано телефони торгової марки "Хіаоmі" різних моделей загальною кількістю 257 шт., а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт., що вилучені при складанні протоколу про порушення митних правил №0042/30500/20 від 09.01.2020.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №260/1673/22 встановлено, що 17.03.2020 адвокат Пінтє М.В. звернувся до Закарпатської обласної прокуратури з заявою, в якій порушував питання про повернення тимчасово вилученого у відповідача майна - телефонів марки «Xiaomi», які суд передав до СУ ФР ГУ ДФС України в Закарпатській області.

Під час розгляду звернення адвоката Пінтє М.В. щодо повернення тимчасово вилученого майна саме прокуратурою було перевірено обставини справи та встановлено, що вказане майно речовим доказом не визнавалося, не містило на собі слідів злочину, арешт в межах кримінального провадження не накладався і таке майно не підлягало конфіскації та спеціальній конфіскації, тому єдиним законним варіантом поведінки органів прокуратури в такому випадку було негайне повернення тимчасово вилученого майна з покладанням обов`язку відповідального зберігання, що регулюється положеннями ст.ст.167-169, 171 КПК України.

Тобто, з моменту долучення матеріалів про порушення митних правил №0042/30500/20 від 09.01.2020 до кримінального провадження №0000131, зазначене майно підпадало під ознаки тимчасово вилученого майна, тобто його статус та порядок повернення, регулювався положеннями ст.167-169 КПК України.

Зазначені телефони не містили на собі слідів кримінального правопорушення, оскільки у ст.212 КК України предметом злочину є ухилення від сплати податків зборів на певну суму. Встановлено, що органом досудового розслідування вказані телефони торгової марки «Xiaomi» різних моделей загальною кількістю 257 шт. речовими доказами не визнавались, клопотання про накладення арешту на зазначене майно до слідчого судді не подавалось.

18.03.2020 прокурором було винесено постанову про передачу на тимчасове зберігання вилученого майна, з покладенням обов`язку відповідального зберігання такого майна до завершення кримінального провадження. Постанову було виконано слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області, про що складено окремий відповідний Акт приймання-передачі.

У подальшому, 27.11.2020 постановою слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області кримінальне провадження №0000131 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

11.11.2021 постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури постанову слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області від 27.11.2020 скасовано та окремою постановою здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження №0000131 доручено слідчим СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

В той же час, 06.12.2021 постановою слідчого Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області кримінальне провадження №0000131 повторно закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 212 КК України.

Наведені обставини встановлені також в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі 308/2870/22 за результатами розгляду клопотання про вирішення долі тимчасово вилученого майна у закритому кримінальному провадженні №0000131, в якій судом також констатовано, що ОСОБА_2 з моменту закриття кримінального провадження, відповідно до ст. 64-2 КПК України, не був стороною кримінального провадження № 0000131, враховуючи, що арешт на зазначені телефони не накладався, речовими доказами не визнавались, а кримінальне провадження закрито, і доля зазначеного майна повинна вирішуватись за межами норм КПК України.

У рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/1673/22 від 12.07.2022 також встановлено, що постанова прокурора від 18.03.2020 про передачу на тимчасове зберігання вилученого майна з покладенням обов"язку відповідального зберігання такого майна до завершення кримінального провадження, уповноваженим органом скасована не була, є прийнятою в межах компетенції у відповідності до норм кримінально-процесуального закону, тому була обов`язковою до виконання відповідачем до закриття кримінального провадження №0000131, що також узгоджується із ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/2870/22 від 14.04.2022.

Отже, з наведеного вище слідує, що телефони торгової марки "Хіаоmі" різних моделей загальною кількістю 257 шт., а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт., відповідач ОСОБА_2 не мав можливості передати позивачу ОСОБА_1 на умовах, визначених п.2.3., 6.4. договору комісії, оскільки вказані телефони 09.01.2020 були у нього вилучені, і незважаючи на те, що 18.03.2020 року вказане майно було повернуто відповідачу, однак на останнього органом досудового розслідування був покладений обов"язок щодо відповідального зберігання майна до завершення кримінального провадження, яке в свою чергу було повторно закрито 06.12.2021.

Зазначені обставини, на думку суду, призвели до неможливості виконання відповідачем умов п.6.4. договору, в тому числі в строк, з яким пов"язане отримання винагороди, передбаченої п.4.2. договору.

Обов`язок відповідального зберігання телефонів торгової марки «Xiaomi» різних моделей загальною кількістю 257 шт. діяв до закриття кримінального провадження №0000131, що узгоджується із рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №260/1673/22, в якому, окрім іншого, зазначено, що постанова прокурора "безстрокового обов"язку" зберігання майна не містить, оскільки кримінальне провадження №0000131 закрито за відсутністю складу правопорушення, то і будь-який обов"язок відсутній в особи.

Відповідач ОСОБА_2 після закриття кримінального провадження №0000131 передав 25.12.2021 позивачу набуте на його користь майно вартістю 98 272 грн., а саме: телефони торгової марки «Xiaomi» різних моделей загальною кількістю 257 шт., виконавши взяте на себе за договором комісії зобов"язання, а пропущення строку, передбаченого п. 6.4. договору, допущено у зв`язку із обставинами щодо вилучення майна - телефонів, які мали місце в ході складання щодо ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил та розгляду справи про порушення митних правил, а також внаслідок вчинення процесуальних дій в рамках кримінального провадження №0000131.

На переконання суду, за встановлених судом обставин, підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 98 272 грн. відсутні, оскільки останній виконав покладені на нього договором комісії обов`язки щодо передачі позивачу придбаного майна на загальну суму 98 272 грн., а саме: телефонів торгової марки «Xiaomi» різних моделей загальною кількістю 257 шт. а саме: Xiaomi Black Shark 1 шт.; Xiaomi Mi9Lite 1 шт.; Xiaomi Redmi Note 7 Pro 4 шт; Xiaomi Mi9Se 9 шт.; Xiaomi 0248 MI9T 13 шт.; Xiaomi Redmi Note 51 шт.; Xiaomi Redmi Note 178 шт., і хоча така передача відбулась з порушенням встановлених договором умов, однак такі порушення мали місце через незалежні від відповідача обставини.

Таким, чином доводи позивача про неналежне виконання відповідачем умов договору комісії є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо вимоги позивача про вирішення питання стягнення судових витрат, то такі не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.141 ЦПК України дані витрати покладаються на позивача у разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комісії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місцепроживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстроване місцепроживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 15 травня 2023 року.

Суддя Зизич В.В.