РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/4637/23

Провадження № 22-ц/4815/552/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про усунення від права на отримання одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, поданою представником позивача адвокатом Ковалевичем С.П., в якій просить:

1) усунути ОСОБА_2 від права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) заборонити Рівненському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2023 року позовну заяву представника ОСОБА_1 повернуто.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що суд помилково застосував норми ч.2 ст.20 КАС України, посилаючись на те, що зі змісту другої позовної вимоги вбачається спір з органом владних повноважень щодо нарахування та виплати коштів.

Вказує на відсутність спору з другим відповідачем, оскільки в межах своїх повноважень він будь-яких порушень стосовно позивача не вчиняв, а в справу залучений через те, що є органом, який здійснює виплати, що є предметом спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про усунення від права на отримання одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що крім вимог, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги, які у відповідності до ч. 2 ст. 20 КАС України відноситься до предметної юрисдикції адміністративного судочинства, що свідчить про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та є підставою для повернення позовної заяви відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України. Суд зазначив, що за правилами адміністративного судочинства мають розглядатися позовні вимоги ОСОБА_1 щодо заборони Рівненському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки виплачувати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 ст. 19 КАС України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин одна щодо іншої не є рівноправними, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншій стороні певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Ці функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. Так, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник, зокрема між двома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постановах від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 та від 21 серпня 2019 року у справі № 362/5657/17.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у позовній заяві заявила такі вимоги:

1) усунути ОСОБА_2 від права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) заборонити Рівненському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги чи будь-яких інших грошових виплат у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги слід розцінювати як основну та похідну, оскільки закономірним є той факт, що усунення відповідача від права на отримання спірної грошової допомоги впливає на розмір виплати, тому правильність дій Рівненського ОТЦК та СП залежить від вирішення вимог приватно-правового характеру.

В свою чергу спільний розгляд заявлених вимог сприятиме забезпеченню принципу процесуальної економії та правової визначеності.

Разом з цим за приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Вимога про заборону здійснення виплат ОСОБА_2 не містить ознак публічно-правового спору безпосередньо між ОСОБА_1 та Рівненським ОТЦК та СП щодо призначення виплат. Такий відповідач залучений лише як орган державної влади, який здійснює виплату, отримання якої та її розмір обумовлені результатом вирішення приватно-правового спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , пославшись на п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2023 року про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2023 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про усунення від права на отримання одноразової грошової допомоги, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.