ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/699/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/11/23 Категорія: 304090000 Романова О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К».;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К»

розглянувши в м. Черкаси у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» на заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 березня 2023 року, постановлене під головуванням судді Романової О.Г. у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області, 02.03.2023 року, у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

05.01.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: АТ «Креді Агріколь Банк», про стягнення стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 10 березня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 7/2071061, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у сумі 15600,00 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою

11 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,50 % на місяць.

Банк виконав свої зобов?язання за договором, надавши позичальнику кредит у вищевказаному розмірі.

Натомість відповідач свої зобов?язання належним чином не здійснює, не повертає кредит згідно графіку платежів по кредиту.

05 серпня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов?язань за фінансовими кредитами № 2-2021 згідно умов якого ТОВ «Креді Агріколь Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» право вимоги, в тому числі, за вищевказаним кредитним договором.

Позивач вказує, що на адресу відповідача було направлено вимогу щодо дострокового повернення суми заборгованості, проте, зазначена вимога була залишена відповідачем без задоволення.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» суму заборгованості в розмірі 22210,82 грн., яка складається з:

- 13059,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 644,09 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 2340,00 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості;

- 1486,84 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 4680,00 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказується, що ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає рішення таким, що постановлене із порушенням норм матеріального, процесуального права, що суперечить матеріалам справи та долученим належним та допустимим доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки в районного суду виникли сумніви щодо підтвердження здійснення оплати, відповідно до зазначених вимог ЦПК України (ч. 4, 7 ст. 81 ЦПК України) він не був позбавлений права витребувати у ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» копію платіжного доручення, засвідчену підписом відповідальної особи та відбитком штампа банку, та в разі необхідності інші докази, вказані в ухваленому судовому рішенні у справі.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не з`ясував причини неподання невистачаючих, як суд вважав доказів, наявності у відповідача заборгованості відповідно укладеного договору, передання та наявності у позивача оригіналу кредитного договору та матеріалів кредитної справи.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Фінансова Компанія «БРАЙТ-К» - Кононов І.К. просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.03.2023 року у справі № 709/11/23 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «БРАЙТ-К» задовольнити в повному обсязі.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу банку не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи та обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору, що ніби то позбавляє суд можливості встановити та перевірити обставини, які підлягають доказуванню у справі, зокрема, щодо переходу до позивача права вимоги відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 березня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7/2071061, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 15600,00 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою 11 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,50 % на місяць (а. с. 9).

Банк виконав свої зобов?язання за договором, надавши позичальнику кредит у вищевказаному розмірі.

Натомість відповідач ОСОБА_1 у порушення умов кредитного договору не здійснював погашення кредиту.

05 серпня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов?язань за фінансовими кредитами № 2-2021 (а. с. 22).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором становить 22210,82 грн., яка складається з: - 13059,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 644,09 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; - 2340,00 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості; - 1486,84 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;- 4680,00 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти згідно ч. 1 статті 1048 ЦК України.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним відповідно до ст. 1055 ЦК України.

Згідно кредитного договору № 7/2071061 АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір.

Банк надав позичальнику кредит у розмірі 15600 грн. строком на 24 місяці з 10.03.2021 року до 09.03.2023 року.

Відповідно договору відступлення ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» (новий кредитор) та Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» уклали договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами.

Згідно п.7.1 Договір набуває чинності та всі права і обов`язки сторін за договором набувають повної юридичної сили в дату його підписання уповноваженими представниками сторін, зазначену на його початку.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов?язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов?язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК Укрраїни та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви від 16.12.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» долучила копію паспорта та ІПН відповідача ОСОБА_1 ; копію кредитного договору № 7/2071061 від 10.03.2021 року з додатком № 1 до нього та пам`яткою клієнта; оригінал виписки АТ «Креді Агріколь Банк» по поточному рахунку № НОМЕР_1 ; оригінал розрахунку заборгованості АТ «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором № 7/2071061 від 10.03.2021 року станом на 12.10.2021 року та оригінали виписок за період з 10.03.2021 року по 12.10.2021 року за рахунками обліку заборгованості, зазначеними в розрахунку; копію договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 від 05.08.2021 року; копію Додатку 1 до договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 року; розрахунок заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ_К» за Кредитним договором № 7/2071061 від 10.03.2021 року станом на 25.10.2022 року за період з 13.10.2021 року по 25.10.2022 року.

Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11 (провадження № 61-10005св21), на яку послався суд першої інстанції, зазначив про необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги, з огляду на умови такого договору, зокрема, щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що позивачем не доведено перехід до нового кредитора права грошової вимоги, фактично поставив під сумнів добросовісність дій позивача.

Однак, ч. 7 ст. 81 ЦПК України передбачає можливість суду витребувати докази у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції за власною ініціативою квитанція про сплату новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги, та зарахування їх на рахунок останнього не витребовувалася.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції формально віднісся до застосування норм процесуального закону, та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилається в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї згідно ч. 2 ст. 367 ЦПК України.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, скаржник долучив квитанцію № 13719 від 18 жовтня 2021 року, згідної якої ТОВ «ФК БРАЙТ-К» сплатив АТ «Креді Агріколь Банк» 1330783,78 грн., відповідно до якої в призначенні платежу зазначено : « плата згідно договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 від 05.08.2021 року та реєстру № 3 від 12.10.2021 року (а. с.106).

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище наведене, наявні в матеріалах докази, в тому числі, і розрахунки заборгованості, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К», заборгованість за кредитним договором від 10.03.2021 року № 7/2071061 у розмірі 22 210,82 грн.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційним судом задоволено вимоги апеляційної скарги та позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К», тому стягненню пропорційно до задоволених вимог підлягають судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Отже, слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» судові витрати за сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2481 грн. та судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн., а всього в розмірі 6202,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» - задовольнити.

Заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 березня 2023 року скасувати, прийняти нове постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 210,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6202,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 13.06. 2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко