Справа № 583/1958/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В. в якій просить скаргу задовольнити, визнати дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В. по виконавчому провадженню № 64636607 неправомірними; зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на примусовому виконанні якого перебуває виконавче провадження № 64636607 звернутися до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Скаргу мотивує тим, що на примусовому виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 64636607 з примусового виконання виконавчого листа № 583/2211/20 від 16.02.2021 р., виданого охтирським міськрайонним судом Сумської області про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 . 30.01.2023 державним виконавцем винесено постанову про визначення часу та (або) місяця побачення стягувача з дітьми, якою визначено місце побачення стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня місяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 , перший під`їзд (з можливістю відвідування разом з дітьми парки, кінотеатри та інші розважальні заклади). Фактичні зустрічі батька з дітьми фактично не відбуваються. Фактично постановою державного виконавця віл 30.01.2023 р. визначено місце передачі дітей. Перевірки виконання рішення суду тривають від 3 до 30 хв., подальший час, визначений рішенням суду, державний виконавець відмовляється перевіряти. Державний виконавець та боржник маніпулюють фразою «без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю», переклавши обов`язок з боржника на стягувача займатись пошуком житла у іншому місті. Прийняття 30.01.2023 р. державним виконавцем рішення щодо визначення місця побачень з дітьми в нежитловому приміщенні під`їзду з подальшим обов`язком стягувача замість проведення часу з дітьми займатись пошуком житла в такій формі та редакції як воно є, - ставить його ( ОСОБА_1 ) у завідомо програшну позицію, яка не дає можливості домогтися реального виконання рішення суду про зустрічі з дітьми та навпаки надає можливість суб`єкту ДВС неправомірно зловживати, фактично уникаючи від вчинення необхідних дій для того, щоб рішення суду було реально виконане. Побачення з дітьми в м. Києві жодного разу не відбулось, стягувач бачився з дітьми від кількох хвилин до кількох годин. У стягувача є можливість забезпечити місцем для побачень з дітьми за адресою, де попередньо проживали діти, це житлова квартира, а не під`їзд, до того ж діти постійно приїздять в м. Охтирка, тільки мати не повідомляє батька про приїзд дітей. 28.04.2023 р. ним (стягувачем) на електронну пошту Дніпровського ДВС м. Києва направлено заяву з проханням звернутись до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення суду, в якій прохалось змінити місце побачень стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня щомісяця з 10.00 год. суботи до 15.00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю, на місце побачень стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня щомісяця з 10.00 год. суботи до 15.00 год. неділі за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що державний виконавець зобов`язаний був своєчасно розглянути заяву стягувача та звернутись до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, адже наступне побачення повинно відбутись з 05.05.2023 р. по 06.05.2023 р. Бездіяльність виконавця надає неконтрольовану можливість боржнику уникати виконання рішення суду та усіляко зловживати при його ( ОСОБА_1 ) спробах побачитися з дітьми.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав, зазначених у скарзі.

Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмових заперечення просить в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання відмовити в повному обсязі, провести судове засідання без участі представник відділу. Також зазначив, що 28.04.2023 р. у відділ за вх.. 8151 стягувач ОСОБА_1 звернувся із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій просив змінити місце побачень стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня щомісяця з 10.00 год. суботи до 15.00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю, на місце побачень стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня щомісяця з 10.00 год. суботи до 15.00 год. неділі за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 прохав про результати розгляду звернення стягувача повідомити протягом 28.04.2023 р. (тобто в день направлення звернення). Заява стягувача ОСОБА_1 про зміну порядку і способу виконання рішення суду державним виконавцем не проігнорована. Належне оформлення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду займає певний час, а тому задовольнити негайне бажання ОСОБА_1 щодо результатів розгляду його звернення в термін, вказаний останнім, не являється можливим. Строки розгляду заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду встановлюються чинним законодавством, а не сторонами виконавчого провадження. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Повідомляє, що станом на 12.05.2023 р. державним виконавцем вживаються заходи щодо направлення заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду і в найкоротші терміни буде спрямовано в Охтирський міськрайонний суд Сумської області, про що належним чином буде повідомлено сторони виконавчого провадження. Станом на 12.05.2023 р. рішення суду щодо визначення ОСОБА_1 способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом систематичних зустрічей з ними відповідно до графіку визначеного рішенням, боржником ОСОБА_4 повністю виконується, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 64636607, а саме - актами державного виконавця.

Боржниця ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи у її відсутність.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, матеріали виконавчого провадження, (https://asvpweb/minjust/gov/ua/#/search-debtors), дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частинами першою та другою статті 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

У статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року у справі № 11-рп/2012 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 16.02.2021 Охтирським міськрайонним судом Сумської області видано виконавчий лист по справі № 583/2211/20, провадження № 2/583/30/21 про визначення ОСОБА_1 способу участі батька у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час виконавче провадження ВП № 64636607 з виконання виконавчого листа № 583/2211/20, виданого 16.02.2021 Охтирським міськрайонним судом Сумської області, перебуває на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

30.01.2023 державним виконавцем винесено постанову про визначення часу та (або) місяця побачення стягувана з дітьми, якою визначено місце побачення стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня місяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 , перший під`їзд (з можливістю відвідування разом з дітьми парки, кінотеатри та інші розважальні заклади).

28.04.2023 р. ОСОБА_1 подав до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) клопотання, в якому просив державного виконавця звернутись до Охтирського міськрайонного суду із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення суду; змінити місце побачень стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня місяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту, де проживають діти з матір`ю, на місце побачень стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня місяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги за скаргою, ОСОБА_1 посилається на те, що державним виконавцем було допущено протиправну бездіяльність, так як він (державний виконавець) своєчасно не розглянув заяву стягувача та не звернувся до суду з заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення після направлення стягувачем на його адресу такого клопотання.

Проте, на думку суду, вказане твердження заявника є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, з аналізу змісту ст.ст. 18, 33 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що звернення до суду із заявою про встановлення або зміну порядку і способу виконання рішення це є правом державного виконавця, а не його обов`язком.

У такому разі на підставі матеріалів виконавчого провадження державний виконавець самостійно приймає рішення щодо спрямування такої заяви до суду. А тому і примушування державного виконавця виконати такий захід як обов`язок не можна, зокрема, й в судовому порядку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій. Дана норма не містить граничних строків звернення виконавця до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

В письмових запереченнях державний виконавець зазначив, що станом на 12.05.2023 р. державним виконавцем вживаються заходи щодо направлення заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду і в найкоротші терміни буде спрямовано в Охтирський міськрайонний суд Сумської області, про що належним чином буде повідомлено сторони виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Тобто, стягувач ОСОБА_1 має право самостійно звернутися до суду з заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Під бездіяльністю розуміється певна форма поведінки, у даному випадку посадової особи державної виконавчої служби, пов`язана з невиконанням такою особою дій, які вона була зобов`язана вчинити в силу покладених на неї обов`язків та згідно з чинним законодавством України. Ухилення суб`єкта владних повноважень від вчинення дій, які він зобов`язаний вчинити у певних випадках, є бездіяльністю, протиправність її може мати місце лише у тому випадку, якщо внаслідок неї порушуються права, інтереси чи свободи інших осіб.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що в даному випадку державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не було допущено протиправної бездіяльності, тому заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенія Вікторовича щодо звернення до суду із заявою про встановлення або зміну порядку і способу виконання рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова