№ 207/2660/22
№ 2/207/129/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.,

при секретарі Морозові В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2022 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 28050 грн. 00 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп. а також судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 3977697 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. 00 коп. (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 5 днів; дата повернення кредиту 16.04.2021 року, вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до Кредитного договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 Кредитного договору (п. 1.4. Кредитного договору).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10000 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3. Договору.

Станом на 16.04.2021 року відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, тому на підставі п. 4.3 кредитного договору кредитний договір автопролонговано на 90 календарних днів поспіль.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

18 жовтня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 18/10/2021, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

11.07.2022 року між ТОВ "Українські фінансові операції", як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №1, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом на адресу відповідача зазначену при укладенні кредитного договору.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10000 грн. 00 коп. - тіло кредиту та 18050 грн. 00 коп. - нараховані проценти, всього - 28050 грн. 00 коп.

Позивач зазначає, що до ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу №1 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 28050 грн. 00 коп. , тому просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача Крюкова М.В. надала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також зазначив, що він дійсно 11 квітня 2021 року уклав електронний договір з ТОВ "Авентус Україна", в рамках якого отримав в кредит грошові кошти в розмірі 10000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1.4 Договору строк кредиту 5 днів. Дата повернення кредиту 16.04.2021р. вказується в Графіку платежів, що є Додатком 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Вважає, що умови договору є несправедливими, в даному випадку має місце установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру, адже за фактом продовження строку дії договору відбувається кожні 24 години та більше того взагалі з позбавленням права Споживача висловити свою згоду або незгоду щодо продовження строку дії договору, зважаючи на конкретні життєві обставини Споживача, які склалися у певний період. Зважаючи, що умова п. 4.3.1 Договору є несправедливою згідно приписів ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак вважається недійсною з моменту укладення договору, то нарахування Позивачем відсотків за Договором після 16.04.2021р. є незаконним.

Також відповідач зазначив, що позивачем надано Картку обліку договору, в якій наведено розрахунок суми відсотків за прострочення виконання умов договору. Згідно Картки обліку договору, позивачем застосовано стандартну процентну ставку у розмірі 190.00 %, в той час як п. 1.5 Договору Стандартна процентна ставка становить 1,90 %. Вважає, що за таких обставин, наведений позивачем розрахунок не є належним та достатнім доказом, у розумінні ст.ст. 77, 80 ЦПК України, а відтак не може слугувати підставою для визнання обґрунтованими позовних вимог.

Відповідач також зазначив, що згідно п. п. 1.4 Договору строк кредиту 5 днів. Дата повернення кредиту - 16.04.2021р., відтак нарахування відсотків за кредитом має відбуватися в межах 5 днів, узгодженого сторонами строку кредиту. Сума нарахованих відсотків за договором в даному випадку складає 950 гривень ((10000 грн х 1,9 %)х5), а тому заявлені позовні вимоги щодо стягнення з е суми заборгованості у сумі 28050 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки є незаконними та не доведеними з боку позивача. Відтак, стягненню підлягає тільки сума основного боргу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень та відсотки, нараховані в межах дати, визначеної в договорі, а саме 950 грн. Окрім того, відповідач звертає увагу суду на те, що сума нарахованих позивачем відсотків за договором є непропорційно завищеною поряд із отриманою ним сумою кредиту у розмірі 10000 грн. 00 коп., що має наслідком погіршення його становища та виникнення боргових зобов`язань, що більш ніж вдвічі перевищують основну суму кредиту. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу відповідач вважає, шо позивачем не доведено необхідність стягнення більшої суми коштів на правничу допомогу, ніж 1500 гривень. Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами підлягає зменшенню, оскільки заявлений розмір є непропорційним складності справи, кількості доказової бази, часу витраченого адвокатом для підготовки справи. Одночасно відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду, яке відхилено ухвалою суду.

Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №870 від 28.02.2017 року (арк.с. 7). Також, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756 (арк.с. 8).

11 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір № 3977697 про надання споживчого. Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Так, відповідач зайшов на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://creditplus.ua, де він мав змогу ознайомитися з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом, тощо. Надалі відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній систему ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

Потім для безпосереднього оформлення кредиту ОСОБА_1 необхідно було в ІТС обрати бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомитися з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладення, інформацією зазначеною в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Після прийняття позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зробив йому пропозицію в особистому електронному кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладення.

Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн. (п.1.3. Кредитного договору); строк кредиту 5 днів. Дата повернення кредиту 16.04.2021р., що вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п.1.4. Кредитного договору).

Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису, після чого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується повідомленням про перерахування коштів.

Відтак, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Відповідно до п.1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

Таким чином відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору, кредитний договір було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

18 жовтня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу №18/10/21, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції`за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «АвентусУкраїна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус «Україна» повідомило відповідача на електронну пошту ОСОБА_1 , зазначеної при укладенні кредитного, договору відповідного повідомлення.

11.07.2022 року між ТОВ «Українські фінансові операції» як клієнтом та ТОВ «Фінтраст Україна» як фактором укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого, клієнт відступив фактору права вимоги за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10000 грн. тіло кредиту, та 18050 грн. 00 коп. проценти за користуванням кредиту, всього 28050 грн. 00 коп.

Доказів своєчасного виконання зобов`язань по поверненню кредиту відповідач суду не надав.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Графіком платежів, який є додатком №1 до договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 11.04.2021 року передбачено, що сума позики становить 10000 грн. 00 коп., нарахованих процентів 950 грн. 00 коп., а разом до оплати 10950 грн. 00 коп. Дата повернення позики та сплати нарахованих процентів 16.04.2021 року. Графік платежів підписано відповідачем за допомогою електронного підпису (арк. с. 17).

Статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з ч.2 другою ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені ст. 625ЦК України, однак таких позовних вимог заявлено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії договору до 16.04.2021 року не змінювався.

Доказів того факту, що кредитний договір було автоматично пролонговано та строк користування кредитом збільшено, матеріали справи не містять, а не сплата та/або несвоєчасна сплата позичальником кредитних платежів не може слугувати належною підставою для продовження строку користування кредитом без волевиявлення сторін (у тому числі вчинення відповідних дій).

Оскільки, строк надання позики сплив 16.04.2021 року, подальше нарахування процентів за користування позикою в межах дії Договору, є неправомірним.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову лише в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 10000 грн. 00 коп. та відсотків у розмірі 950 грн., а вимога про стягнення відсотків в розмірі 18050 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 968,52 грн.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

За наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження понесених витрат, адвокат Крюкова М.В. надала суду звіт про надання правничої (правової) допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022 року (арк.с. 48), у якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних останньою, копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між адвокатом Крюковою М.В. та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» (арк.с. 50), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (арк.с. 51), а також копію платіжного доручення №130 від 19.09.2022 року (арк.с. 53), з якого вбачається, що на рахунок ОСОБА_2 від ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» надійшли грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, призначення платежу - оплата за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню частково.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді, а саме судовий збір в розмірі 968 грн. 52 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 203, 207, 215, 512-517, 610, 611, 625-629, 639, 1050, 1077-1080, 1082 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 264, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» ( вул. Загородня, 15, оф. 118/2 м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» ( вул. Загородня, 15, оф. 118/2 м. Київ) заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2021 року в сумі - на суму 10950 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн.00 коп., яка складається з: суми основного боргу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00коп. та відсотки, нараховані в межах дати, визначеної в договорі, а саме 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» ( вул. Загородня, 15, оф. 118/2 м. Київ) понесені ним судові витрати при зверненні до суду з позовом, судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 52 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Т.Ю. Погребняк