Справа №591/3014/23
Провадження № 2-о/591/69/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

19 квітня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював в зоні відчуження в період часу з 14.05.1987 по 06.09.1987 року.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Зі змісту заяви вбачається, що вона подана з метою отримання заявником посвідчення нового зразка «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС». Із заявою про видачу цього посвідчення на заміну посвідчення, виданого у 1991 році, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА. На заяву 10.04.2023 була надана відповідь, якою відмовлено у обміні посвідчення на тій підставі, що у поданих документах немає підтвердження факту праці в зоні відчуження ЧАЕС.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду.

У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19).

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС». Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3-1, 7 Постанови Кабінету міністрів України № 551 від 11.07.2018 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Установлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3), особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), потерпілого від Чорнобильської катастрофи (серія Г), дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (серія Д), дружини (чоловіка), опікуна дітей померлого громадянина із числа (ліквідаторів, потерпілих), смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, видані за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 245), від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Офіційний вісник України, 1997 р., число 5, с. 71) та від 21 серпня 2001 р. № 1105 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 34, ст. 1592), є дійсними до заміни їх в установленому порядку.

Доручено раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям: провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок про те, що законодавством визначена процедура заміни посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», в ході якої компетентним органом визначається наявність або відсутність підстав для заміни посвідчення.

У випадку якщо, уповноважена на заміну посвідчень старого зразка новими надала відмову, яку заявник, вважає безпідставною, він може оскаржити такі дії заінтересованої особи до адміністративного суду, до повноважень якого належить, зокрема, перевірка законності й обґрунтованості відмови Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року № 310/8703/17 (провадження № 14-98цс19), у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 682/1765/18 (провадження № 61-46139св18), у постанові Верховного Суду від 04 травня 2021 року у справі № 372/285/21 (провадження № 61-14382ск21).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а також не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Суд розяснює, що відмова департамента соціального захисту Сумської ОДА у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що дана справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 447, 448, ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, про встановлення юридичного факту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О.Ніколаєнко