Провадження № 2-др/127/58/23
18 травня 2023 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши заяву адвоката Люлика Романа Івановича подану в інтересах ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_2 подану в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2023 у даній справі позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна; визнано об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 транспортний засіб марки Renault Logan, 2011 року випуску, VIN кузов НОМЕР_1 , та транспортний засіб марки Dacia Logan, 2008 року випуску, VIN кузова НОМЕР_2 ; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки Dacia Logan, 2008 року випуску, VIN кузова НОМЕР_2 в розмірі 75515,00 грн. У решті позовних вимог відмовлено. Також рішенням суду пропорційно розміру задоволених вимог стягнуто з відповідача на користь позивачки 10544,25 грн (у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

При ухвалені цього рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, з урахування того, що представниками сторін у судовому засіданні до закінчення судових дебатів було заявлено про надання доказів в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

08.05.2023 адвокатом Люликом Р.І. подано до суду в інтересах ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат на надання професійної правової допомоги (вх. №35956).Згідно якої просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн та в підтвердження понесених позивачкою витрат надав: копію договору про надання правової допомоги від 07.02.2022, розрахунок сими гонорару за надану правову допомогу, акт наданих послуг, вказавши, що станом на 08.05.2023 сума витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 40000,00 грн є підтвердженою, квитанцію до прибуткового касового ордера №05-05/23 від 05.05.2023 року.

До того ж, 09.05.2023 адвокатом Чернілевською Р.В. також подано в інтересах ОСОБА_3 заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. №36377) згідно якої просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії розгляду справи судом першої інстанції, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених відповідачем витрат надала: копію договору про надання правової допомоги від 07.12.2022; акт виконаних робіт від 09.05.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера №01-05/23 від 09.05.2023.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання і сукупність наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання.

Сторони у справі будь-яких заяв з вказаного питання не надали.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Як слідує із матеріалів справи, сторони у справі скористалися правничою допомогою під час розгляду цієї справи та понесли витрати у зв`язку із цим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом.

Визначаючись із розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 скористався допомогою адвоката, про що свідчить договір №07-02/22 про надання правової допомогивід 07.02.2022, укладений між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Люликом Р.І., предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справі щодо поділу спільного майна колишнього подружжя (п. 1 Договору).

У пункті 4.1-4.2 вказаного договору сторонами погоджено, що вартість адвокатських послуг за комплекс послуг складає 50000 гривень. Вартість послуг проводиться поетапно, по мірі надання адвокатських послуг.

Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 05.05.2023 адвокатом Люликом Р.І. надано ОСОБА_1 правову допомогу у Вінницькому міському суді Вінницької області при розгляді справи №127/23356/22 на загальну суму 40000,00 грн, з яких: 3000,00 грн (3 год.) - зустріч з клієнтом, надання консультації; 4000,00 (4 год.) - пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні; 8000,00 грн (8 год.) - збір доказової бази в обґрунтування та підтвердження заявлених позовних вимог в справі про поділ спільного майна подружжя; 15000,00 грн (15 год.) - складання та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя; 10000,00 грн (10 год.) - участь у судових засіданнях Вінницького міського суду Вінницької області при розгляді справи №127/23356/22. Надання зазначеного переліку вказаних послуг підтверджується актом наданих послуг згідно Договору №07-02/22 від 07.02.2022 про надання правової допомоги від 05.05.2023.

Оплата ОСОБА_1 наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги №07-02/22 від 07.02.2022 у розмірі 40000,00 грн підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №05-05/23 від 05.05.2023.

Відповідач ОСОБА_3 також скористався допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової допомоги від 07.12.2022, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Чернілевською Р.В.

У п. 4.1-4.2 цього договору за надання послуги з правової допомоги клієнт сплачує адвокатові плату у формі гонорару. Розмір гонорару становить 10000,00 за супровід справи у суді першої інстанції . Розрахунки між сторонами проводяться в готівковій та/або безготівковій формі. На підтвердження отримання готівкових коштів адвокатом клієнту видається квитанція до прибуткового касового ордера.

На виконання умов договору про надання правової допомоги від 07.12.2022 адвокатом Чернілевською Р.В надано ОСОБА_3 правову допомогу, а саме: ознайомлення з матеріалами справи №127/23356/22; підготовка та подання відзиву на позовну заяву (справа 127/23356/22); участь у судових засіданнях згідно протоколів судових засідань про що свідчить акт виконаних робіт від 09.05.2023.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №01-05/23 від 09.05.2023 ОСОБА_3 сплачено адвокату Чернілевській Р.В. 10000,00 грн за надані послуги згідно договору про надання правової допомоги від 07.12.2022.

Суд враховує, що витрати понесені сторонами у справі є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, клопотань про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за можливе розподілити їх між сторонами.

Вимога ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених нею на правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн підлягає частковому задоволенню. Суд враховує, що за результатом розгляду справи позовні вимоги задоволено частково, а тому з урахуванням часткового задоволення позову витрати на правничу допомогу підлягають розподілу в розмірі 34000,00 грн (пропорційно задоволеним вимогам), що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Вимога ОСОБА_3 про відшкодування витрат понесених ним на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог також підлягає задоволенню. При цьому, з урахуванням часткового задоволення позову витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу підлягають розподілу в розмірі 1500,00 грн.

Зважаючи, що при розподілі судових витрат останні були покладені на учасників справи пропорційно задоволеним вимогам, тому суд вважає за можливе застосувати положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 у розмірі 32500,00 грн (34000,00 грн - 1500,00 грн).

Керуючись ст. 270, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі №127/23356/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 32500,00 грн (тридцять дві тисячі п`ятсот гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліїна