КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 760/5723/18

номер провадження №22-ц/824/3356/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» Згурського Олексія Олександровича

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва 02 вересня 2022 року /суддя Кушнір С.І./

у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», акціонерного товариства «К.Енерго», комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути солідарно з ПАТ «Київенерго» та Комунального підприємства з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва «Житлово-експлуатаційної дільниці ЖЕД №901» на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири, у розмірі 325 397,76 грн та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва 02 вересня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 269 890,00 грн, витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 1800 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати на правничу допомогу 5 000 грн., а всього 286 690 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання судових витрат. /т. 2 а.с. 65-75/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» Згурський О.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відшкодування збитків можливо лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка; наявність збитків, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків; наявність вини. Аналіз матеріалів справи та наданих суду доказів не дає можливості зробити висновок про доведеність позивачем факту протиправної поведінки з боку відповідача 2. Також не доведено, що відповідач 2 є заподіювачем шкоди, а тому відсутні підстави покладення на КП «Керуюча компанія» обов`язок з її відшкодування. Вказував, що пошкодження запірної арматури (вентеля) на повітрозбірнику горища під час підключення житлового будинку до центрального опалення, яке призвело до аварійної ситуації та залиття квартири АДРЕСА_1 є випадковим явищем, а не результатом протиправної поведінки відповідача 2, наслідки якого, у разі включення централізованого опалення з 8:00 до 17:00 в робочі години відповідача 2, можна було зменшити. Наголошував і на тому, що висновок про вартість проведення відновленого ремонту квартири позивача не є письмовим доказом та не є висновком експерта, який судом першої інстанції не повинен був оцінюватись в якості доказу. Для з`ясування реального (фактичного) розміру відновлювального ремонту квартири позивача за ухвалою від 25.02.2019 суду була призначена судова будівельно-технічної експертиза, яка доручена експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експерти, доступ до квартири позивач не надала. Після повернення справи у зв`язку з не проведенням експертизи, було з`ясовано, що квартира АДРЕСА_2 не належить позивачці на праві приватної власності з 20.10.2018 р. Отже, зазначав, що вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 є завищена і несправедлива, а відповідач 2 був позбавлений можливості визначити реальну суму вартості відновлювального ремонту оскільки позивачем вчинено перешкоди для проведення експертизи в рамках розгляду даної судової справи. Щодо вартості правової допомоги, вказував, що суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, а саме, не дослідив питання складності справи, кваліфікації і досвід адвоката у даній справі, чи співрозмірні послуги, які були надані адвокатом у відповідності до умов договору з тими послугами, які фактично надавалися. З урахуванням середньої заробітної плати у сфері юриспруденції та витраченого часу, правова допомога повинна скласти 714,29 грн. Не підлягає задоволенню і моральна шкода, яка повинна бути доведеною, за наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями винної особи та понесеною моральною шкодою.

Представник комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» О.В. Ніколаєнко звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що рішення суду є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм процесуального та матеріального права, за умов повного з`ясування обставин справи та наданні доказам належної оцінки. Вказував, що підприємство здійснює постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води споживачам у місті Києві з 01.05.2018 року та не несе відповідальності за дії або бездіяльність іншого суб`єкта господарювання, іншої юридичної особи - ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (АТ «К. ЕНЕРГО») за період до 01.05.2018 року. Наголошував, що у діях КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРЕО» не вбачається складу цивільного правопорушення, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» жодним чином не порушено права та інтереси позивача, що виключає будь-які вимоги позивача, або інших осіб до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРЕО». Жодним належним доказом позивача не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою підприємства та шкодою позивача.

ОСОБА_1 також звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. Вказувала, що рішення суду є законним та обґрунтованим, судом першої інстанції вірно покладено шкоду на її заподіювача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що

апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач була власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 02.02.1998 року.

25.10.2017 відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 гарячою водою.

Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складеного працівниками ЖЕД 901 від 26.10.2017 вказано: «25 жовтня 2017 року в будинку АДРЕСА_2 , трапилось залиття, аварія на системі центрального опалення (гарячого водопостачання та холодного водопостачання).

Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС (або ХВП) вказано пошкодження запірної арматури (вентиля) на повітрозбірнику горища під час підключення житлового будинку до центрального опалення.

Також у даному акті вказано, що запуск проводився працівниками РТМ «Центр» СВГ «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» після 17 00 години без участі представників обслуговуючої організації.

Також встановлено, що багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , закріплено на праві господарського відання та обліковується на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відповідно до додатку 2 до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації» (зі змінами від 11.11.2016 № 838).

Балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_2 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва».

20.10.2018 року позивачем укладено договір купівлі-продажу квартири.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року (далі - Правил) якими встановлено правовий статус балансоутримувача будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач), згідно з яким - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон) та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу І передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 24 Закону визначено, що балансоутримувач зобов`язаний: забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Саме на балансоутримувача будинку покладено обов`язок утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані; здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; здійснювати технічний огляд жилих будинків, що включає проведення планових та позапланових оглядів з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період; здійснювати профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання у житлових будинках кожні 3-6 місяців визначений Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи у спірному будинку виявлено пошкодження у системі центрального опалення та гарячого водопостачання, зокрема, виявлено пошкодження запірної арматури (вентиля) на водорозбірнику горища, що і стало причиною залиття, відповідальність за належне утримання якого покладено саме на відповідача - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» , що узгоджується з приписами п.2.4.5 Договору.

Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ст. 1192 ЦК України з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 від 28 грудня 2017, складений суб`єктом діяльності ТОВ «Малеас», вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 у результаті залиття її квартири АДРЕСА_1 , становить 324621,00 грн., з них кошторисна вартість проведення відновлювального ремонту становить 269 890 грн., середня вартість реставрації та заміни пошкоджених речей побуту та техніки становить 54731 грн.

Ухвалою суду від 25.02.2019 р. призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.

26.12.2019 року на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи №18914/19-43 від 20.12.2019. Згідно повідомлення 17.12.2019 доступ до квартири АДРЕСА_2 не забезпечено.

Встановлено, що на час проведення експертизи квартира АДРЕСА_2 була відчужена позивачем, згідно договору купівлі-продажу від 20.10.2018 року.

Таким чином, оцінивши висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 від 28 грудня 2017, складений суб`єктом діяльності ТОВ «Малеас», у сукупності з наявними у справі доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 269 890 грн., витрат на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 1800 грн.

Суд першої інстанції, враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, вважав також за необхідне стягнути з відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва на користь позивача 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Крім того, суд першої інстанції вважав виправданими та такими, що відповідають критерію реальності, розумності та співмірності понесені витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач була власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 02.02.1998.

У якості доказу шкоди, позивачем подано Висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 від 19.12.2017, складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «МАЛЕАС».

Правовий статус доказів визначено ст. 76 ЦПК України, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Де ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Ч. 2 ст. 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Статтею 77 ЦПК України визначено належність доказів. Так належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. А предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В свою чергу сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Приписом ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом та обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 106 ЦПК України, позивач мав право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, в якому експертом зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. А в свою чергу експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Так ч. 1,2 ст. 72 ЦПК України передбачено, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи, який може призначатися судом або залучатися учасником справи.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, оскаржене рішення суду першої інстанції обґрунтовано доказом, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, оскільки у відповідності до пункту 5 статті 106 Цивільного процесуального кодексу України у висновку експерта відсутні дані, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Аналогічна позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного суду по справі № 522/1029/18 від 18.12.2019 провадження № 14-270цс19.

Враховуючи вищевикладене наданий суду Висновок є недопустимим доказом в розумінні положень ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд вказує на те, що Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» для з`ясування реального (фактичного) розміру відновлювального ремонту квартири позивача заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яка за ухвалою від 25.02.2019 суду була доручена експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експерти.

17.12.2019 судовим експертом призначено огляд квартири АДРЕСА_2 , доступ до об`єкта дослідження не надано, експертиза проведена не була.

Отже, експертиза та визначення реального розміру відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 не здійснено.

Враховуючи вищевикладене, вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 не доведена належним чином, оскільки висновок, наданий позивачем є недопустимим доказом, проти розміру шкоди заперечує відповідач, вказуючи на її завищення, а визначити реальну суму вартості відновлювального ремонту, оскільки позивачем вчинено перешкоди для проведення експертизи в рамках розгляду даної судової справи - не надано до спуд до квартири, не вбачається можливим.

Звертаючись з відзивом на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 наголошувала на законності рішення суду першої інстанції, не надавши жодного обґрунтування по суті апеляційної скарги і зокрема, в частині експертного висновку, про призначення експертизи не заявляла.

Таким чином, з урахування встановлених обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, у задоволенні позовних вимог апеляційний суд відмовляє у повному обсязі - в основній вимозі за недоведеністю розміру шкоди, у відшкодуванні моральної шкоди та витрат на правову допомогу як похідних від основної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Так, за заявленими позовними вимогами майнового характеру, зокрема і моральної шкоди, судовий збір становить у загальному розмірі 425 397, 76 грн, що повинно було бути сплачено в суді першої інстанції 4 253, 97, позивач сплатила 1 300 грн, ухвалою суду першої інстанції від 08.06.2018 р. сплату судового збору відстрочено. Звертаючись з відзивом на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 не надавала жодних документів щодо її доходу станом на момент розгляду справи в апеляційній інстанції, не клопотала про звільнення від сплати судового збору.

Водночас, у зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, сплату судового збору відстрочено судом першої інстанції до моменту ухвалення рішення у справі, стягненню на користь держави з ОСОБА_1 підлягає недоплачений судовий збір у розмірі 2 953, 97 грн.

На користь апелянта з ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню 4 522, 30 грн, сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» Згурського Олексія Олександровича на рішення Солом`янського районного суду м. Києва 02 вересня 2022 року - задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва 02 вересня 2022 року - скасувати.

Відмовити у позові ОСОБА_1 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», акціонерного товариства «К.Енерго», комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2 953, 97 грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» 4 522, 30 грн.

Дані сторін:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 );

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мацієвича, 6).

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: