ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Суми

Справа №591/6054/22

Номер провадження 22-ц/816/820/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року в складі судді Шелєхової Г.В., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 24 березня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

25 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») про визнання дій протиправними, такими, що порушують права споживача банківських послуг; скасування нарахування по кредитним коштам у сумі 15000 грн на банківському рахунку НОМЕР_1 процентів за користування кредитними коштами, неустойки (штраф, пеня), комісії з дня здійснення неналежного переказу - 28 грудня 2019 року; стягнення списаних грошових коштів з карткового рахунку НОМЕР_2 в якості процентів за кредитом, неустойки, комісій в загальній сумі 5235,97 грн шляхом відновлення їх на банківському рахунку НОМЕР_1 ; стягнення грошових коштів в сумі 2270 грн, незаконно списаних в якості сплати судового збору, пені у розмірі 0,1% суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу 28 грудня 2019 року до дня повернення відповідної суми на рахунок - 14 жовтня 2022 року на загальну суму 24064,92 грн; компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладений договір про надання банківських послуг monobank від 13 листопада 2019 року. При укладенні договору відкрито рахунок НОМЕР_1 , по якому позивачці наданий картковий рахунок № НОМЕР_2 з лімітом кредитних коштів в сумі 15000 грн. 28 грудня 2019 року невідома особа шляхом заміни СІМ-карти абонентського номеру позивачки отримала несанкціонований доступ до її банківських рахунків та у подальшому здійснила крадіжку грошових коштів, шляхом їх переказу на інші карткові рахунки. В подальшому з карткових рахунків, які відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою Приват-24 на картковий рахунок № НОМЕР_3 перераховані кошти, які потім перераховані на інші рахунки. Загальна сума викрадених коштів становить 25961,09 грн. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2022 року визнано нечинними транзакції від 28 грудня 2019 року щодо переказу коштів з карткового рахунку № НОМЕР_2 в сумах: 10361,09 грн (361,09 грн - комісія за переказ коштів) на картковий рахунок № НОМЕР_3 «Ощадбанк»; 5200 грн (200 грн комісія за переказ коштів) на картковий рахунок № НОМЕР_3 АТ «Ощадбанк»; 10400 грн (400 грн - комісія за переказ коштів) на картковий рахунок № НОМЕР_4 АТ «УкрСиббанк» неналежними переказами та зобов`язано АТ «Універсал Банк» повернути позивачці грошові кошти шляхом відновлення їх на картковому рахунку № НОМЕР_2 . Однак, з рахунку заявниці відбувались списання на суму 5235,97 грн (нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки). Крім того, відповідач незаконно списав судовий збір, який він сплатив при зверненні до суду з вимогами до позивачки, в яких судом в подальшому було відмовлено.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії АТ «Універсал Банк» протиправними та такими, що порушують права ОСОБА_1 як споживача банківських послуг.

Скасовано нарахування клієнту банку ОСОБА_1 по кредитним коштам у сумі 15000 грн на банківському рахунку НОМЕР_1 проценти за користування кредитними коштами, неустойки (штраф, пеня), комісії з дня здійснення неналежного переказу - 28 грудня 2019 року.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 списані банком грошові кошти з карткового рахунку НОМЕР_2 в якості процентів за кредитом, неустойки, комісій в загальній сумі 5235,97 грн шляхом відновлення їх на банківському рахунку НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 2270 грн, незаконно списані банком в якості сплати судового збору, пені у розмірі 0,1% суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу 28 грудня 2019 року до дня повернення відповідної суми на рахунок - 14 жовтня 2022 року, в загальній сумі 24064,92 грн.

В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд мав застосувати до спірних правовідносин норми Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року, а не Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року, який втратив чинність 01 серпня 2022 року. Крім того, питання про нарахування процентів та неустойки вже було вирішене у цивільній справі № 591/1866/20. Вважає правомірним нарахування та списання судового збору, оскільки це обумовлено укладеним між сторонами договором.

Рішення суду у частині незадоволених позовних вимог не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Жалковський В.Ю. просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що на момент здійснення незаконної транзакції діяв Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року відповідно до якого заявниця здійснила розрахунок пені. Незважаючи на добровільне виконання рішення суду у справі № 591/1866/20 банк продовжив нараховувати проценти та списав кошти на загальну суму 5235,97 грн, проте ці кошти не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідач належним чином повідомлений, проте в судове засідання не з`явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника - адвоката Жалковського В.Ю., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладений Договір про надання банківських послуг monobank, при укладенні договору відкрито рахунок НОМЕР_1 , по якому позивачці наданий картковий рахунок НОМЕР_2 з лімітом кредитних коштів в сумі 15000 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2022 року у справі №591/1866/20 визнано дії АТ «Універсал Банк» протиправними та такими, що призвели до порушення прав ОСОБА_1 , як споживача банківських послуг, визнано нечинними транзакції від 28 грудня 2019 року щодо переказу коштів з карткового рахунку НОМЕР_2 в сумах: 10361,09 грн (361,09 грн - комісія за переказ коштів) на картковий рахунок НОМЕР_3 «Ощадбанк»; 5200 грн (200 грн комісія за переказ коштів) на картковий рахунок НОМЕР_3 АТ «Ощадбанк»; 10400 грн (400 грн - комісія за переказ коштів) на картковий рахунок НОМЕР_4 АТ «УкрСиббанк» неналежними переказами та зобов`язано АТ «Універсал Банк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти шляхом відновлення їх на картковому рахунку НОМЕР_2 .

Скасовано нарахування АТ «Універсал Банк» клієнту ОСОБА_1 по кредитним коштам в сумі 15000 грн на картковому рахунку НОМЕР_2 , проценти за користування кредитними коштами в тому числі неустойки (штрафи, пеня), комісії з дня здійснення неналежного переказу.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 2440,24 грн пені за неналежний переказ, виконаний АТ «Універсал Банк» за опротестованою транзакцією від 28 грудня 2019 року з банківського карткового рахунку ОСОБА_1 та компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 5000 грн (а.с. 20-24).

Постановою Сумського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2022 року скасовано в частині вирішення позову про скасування нарахування процентів, неустойки та комісії (а.с. 15-18).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того що оскільки зазначеними судовими рішеннями визнано нечинними транзакції від 28 грудня 2019 року щодо переказу коштів з карткового рахунку позивачки та зобов`язано банк повернути кошти, тому підстав для нарахування комісій, пені та неустойки на списані кошти банк не мав. Відтак, суд вирішив скасувати здійснені банком нарахування по кредитним коштам процентів за користування кредитними коштами, неустойки (штрафи, пеня) та комісії з 28 грудня 2019 року та стягнув списані проценти в сумі 5235,97 грн шляхом їх відновлення на рахунку.

Також суд дійшов висновку, що відповідачем не обґрунтовано списання 2270 грн судових витрат, а доводи банку про необхідність повернення цієї суми під час розгляду справи № 591/1866/20 шляхом ухвалення додаткового судового рішення вважав безпідставними, оскільки у вказаній справі суд вирішив питання розподілу судових витрат. Крім того, суд зазначив, що у задоволенні вимог банку було відмовлено, тобто законні підстави для компенсації судового збору за подання позову буди відсутні.

Також суд першої інстанції погодився з розрахунком та правовим обґрунтуванням стягнення пені, які навела заявниця у позові та стягнув з банку 24064,92 грн пені за неналежний переказ коштів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, під час розгляду даної справи встановлені у цивільній справі № 591/1866/20 обставини, зокрема щодо визнаних нечинними транзакцій 28 грудня 2019 року на загальну суму 25961,09 грн, не доказуються.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 1074ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року, норми якого діяли до 01 грудня 2022 року. Саме цим законом врегульовано спірні правовідносини в частині зобов`язання банку сплатити пеню у разі ініціації неналежного переказу, оскільки спірним у даній справі є період з 28 грудня 2019 року по 14 жовтня 2022 року.

Так, згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Згідно вказаної норми права позивачкою було здійснено розрахунок пені за період з 28 грудня 2019 року по 14 жовтня 2022 року, який склав 24064,92 грн, з яким колегія суддів повністю погоджується.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу незастосування місцевим судом закону, який підлягав застосуванню, зокрема норм ч. 9 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року, колегія суддів зазначає, що вказаний закон, як передбачено ч. 1 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень, набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01 грудня 2022 року, а Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визнано таким, що втратив чинність з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, доводи скарги, що Закон України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021 року діє з 01 серпня 2022 року не ґрунтуються на нормах права.

Скасування постановою Сумського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року рішення Зарічного районного суду м. суми від 15 лютого 2022 року в частині вирішення позову про скасування нарахувань по кредитним коштам у сумі 15000 грн процентів, неустойок та комісій не свідчить про відмову у задоволенні цієї вимоги по суті, оскільки таке рішення суд апеляційної інстанції прийняв у зв`язку з допущеними місцевим судом у справі № 591/1866/20 процесуальними порушеннями шляхом виходу за межі вимог, які не заявлялись.

За вказаних вище підстав доводи апеляційної скарги про те, що вимоги про нарахування процентів, неустойки та комісій вже були вирішені у справі № 591/1866/20 є безпідставними.

Грошове зобов`язання щодо повернення коштів на банківський рахунок позивачки відповідач виконав 14 жовтня 2022 року, зарахувавши 25961,09 грн, проте за період з 28 грудня 2019 року по 14 жовтня 2022 року банк не мав права нараховувати та списувати проценти по кредитним коштам у сумі 15000 грн, процентів за користування кредитом, неустойку (штраф, пеню), комісії на загальну суму 5235,97 грн.

За вказаний період, який становить 927 днів (без урахування 94 днів, за які банк відшкодував позивачці пеню), 0,1 % від 25961,09 грн неналежного переказу сума пені становить 24064,92 грн.

Також колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду щодо стягнення з відповідача незаконно списаних з рахунку позивачки 2270 грн у якості судових витрат. Як правильно вказав місцевий суд, зазначені кошти, які банк вважав судовими витратами у справі № 591/1866/20, не можуть бути компенсовані за рахунок позивачки, оскільки у задоволенні заявлених вимог банку було відмовлено.

Отже, місцевий суд встановив обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди відповідача з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Доводи скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 березня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

В. Ю. Рунов