МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/3335/23
Номер провадження№4-с/521/23/23
УХВАЛА

18 травня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність Першого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Васильєвої Світлани Олегівни

стягувач : ОСОБА_2

виконавче провадження : вп № 52552824

предмет скарги : бездіяльність посадової особи

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся із вищезазначеною скаргою, в якій просила:

- визнати бездіяльність Першого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУ МЮ (м.ОДЕСА) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1

-зобов`язати Перший Малиновський ВДВС у м.Одесі ПМУ МЮ (м.ОДЕСА) вчинити дії щодо зняття (скасування ) арешту з нерухомого майна боржника згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 52552824, виданою 04.10.2016 року, видавник: старший державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєв Ю.В.

В обґрунтування скарги боржник послалась на те, що згідно з витягом з Єдиного реєстру боржників та із Автоматизованої системи виконавчого провадження від 02.11.2022 року ОСОБА_1 не значиться як боржник, будь-які відкриті виконавчі провадження, де вона була би стороною відсутні.

ОСОБА_1 звернулася до Першого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУ МЮ (м.ОДЕСА) із заявою про скасування арешту від 16.01.2023 року.

ДВС жодні дії не вчинені, відповідь боржнику не надана.

Боржник в процесі розгляду скарги її доводи підтримав.

Перший Малиновський відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) заперечував проти задоволення скарги.

Так, ДВС визнав, що виконавчого провадження № 52552824, де ОСОБА_1 була боржником знищено за закінченням терміну зберігання. Виконавче провадження № 52552824 було завершено 21.12.2016 року в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Борг згідно виконавчого документа в частині виконавчий збору та витрат виконавчого провадження боржником, однак, сплачені не були.

Дослідивши скаргу, наявні докази суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 133/2000 квартир АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.10.2022 року № 313663796.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.10.2022 року № 313663796 на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на її відчуження, серія та номер: 52552824, видана 04.10.2016 року, видавник старший державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєв Ю.В. на майно ОСОБА_1 накладено обтяження (17066433).

Як вбачається з листа Першого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 06.01.2023 року вих.№ 562 арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 був накладний в межах виконавчого провадженняВП 52552824 з примусового виконання судового рішення за виконавчим листом Малиновського районного суду м.Одеси № 521/12031/14, виданим 15.06.2016 року, яке було завершено 21.12.2016 року.

ОСОБА_1 в досудовому порядку звернулась до виконавчої служби з заявою про зняття арешту (заява від 16.01.2023 року, опис вкладення та повідомлення укрпошта № 637).

Питання про скасування заходів обтяження виконавчою службою в порядку Закону України «Про виконавче провадження», однак, не вирішено.

За результатами перевірки судом виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень на примусовому виконанні відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 немає.

За поясненнями виконавчої служби виконавче провадження знищено за терміном зберігання.

Згідно ч.1, ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Верховний Суд у справі № 577/4541/20 (провадження № 61-8240св21) від 19.01.2022 року зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до п. 22 розділу III ІНСТРУКЦІЇ з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувану, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) у постанові про повернення виконавчого документа стягувану, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону; результати виконання, а також: наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами пункту 3.17 Інструкції № 512/5, статті 50 Закону № 606-ХІУ, державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу проводить всі необхідні дії у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, в тому числі й знімає арешт, накладений на майно боржника.

В процесі розгляду скарги Першим Малиновським ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса) не надано доказів на підтвердження своїх тверджень щодо залишку боргу згідно виконавчого документа №52552824, а саме у вигляді виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження.

Виконавче провадження знищено за терміном зберігання, що виключає проведення будь-яких виконавчих дій.

Таким чином, суд погоджується із доводами боржника про бездіяльність Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса), тобто поведінку спрямована на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у ДВС є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Обтяження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, за відсутності відкритих виконавчих проваджень, порушує право власності ОСОБА_1 як власника спірного майна.

В порядку статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись Розділом VII ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Визнати бездіяльність Першого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 неправомірною.

Зобов`язати Перший Малиновський відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 52552824, виданої 04.10.2016 року, видавник: старший державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєв Ю.В.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 352, 353 ЦПК України. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2023 року

18.05.23